Справа № 177/1012/20
Провадження № 1-кп/177/135/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000969 від 22.05.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Чкаловка, Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працює монтажником ТОВ «Інкорпорація», з професійно-технічною освітою, одружений, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не перебуває на військовому обліку, не є учасником бойових дій, раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 приблизно о 16-00 год., в світлий час доби, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині вул. Колачевського (Котовського) з боку провул. Марічка (Урицького) в напрямку вул. Кривбасівська в с. Лозуватка, Криворізького району, Дніпропетровської області, наближався до нерегульованого світлофором перехрестя рівнозначних доріг вул. Миру (Леніна) та вул. Колачевського (Котовського).

У цей же час по проїзній частині дороги вул. Миру (Леніна) з боку вул. Валерія Чкалова в напрямку вул. Дружби (Крупська) рухався скутер «Вайпер», який перебував в технічно справному стані, з одним пасажиром без вантажу, під керуванням водія ОСОБА_5 , який теж наближався до нерегульованого світлофором перехрестя рівнозначних доріг вул. Миру (Леніна) та вул. Колачевського (Котовського).

Водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді наближаючогося та виїжджаючого праворуч на нерегульоване світлофором перехрестя рівнозначних доріг скутера «Вайпер», мав технічну можливість запобігти зіткненню зі скутером, виконавши в робочому режимі вимоги п.п. 16.3 та 16.12 Правил дорожнього руху України. У відсутності дорожніх знаків пріоритету перед нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг за напрямком руху, водій автомобіля «ЗАЗ 968 М», ОСОБА_3 повинен був розцінювати дорожньо-транспортну обстановку, як наближення до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, і керуватися правилами проїзду таких перехресть.

В даному випадку водій ОСОБА_3 , повинен був надати дорогу транспортному засобу, що наближається до нерегульованого перехрестя праворуч, при необхідності зупинивши керований ним автомобіль перед краєм проїзної частини, що перетинається.

Водій ОСОБА_3 , під`їхавши до нерегульованого світлофором перехрестя рівнозначних доріг вул. Миру (Леніна) з вул. Колачевського (Котовського), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля та не зупинив його, вчасно мір для запобігання зіткнення зі скутером «Вайпер» не прийняв, внаслідок чого виїхав на вище вказане нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг, по якому в цей час рухався скутер «Вайпер», який наближався до нерегульованого світлофором перехрестя вул. Миру (Леніна) та вул. Колачевського (Котовського) праворуч, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д) та 16.3 та 16.12 ПДД України, згідно яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 16.3. "У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів";

- п. 16.12 "На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч ";

В результаті сукупності порушень вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 , на нерегульованому світлофором перехресті рівнозначних доріг вул. Миру (Леніна) та вул. Колачевського (Котовського) в с. Лозуватка, Криворізького району, Дніпропетровської області, допустив зіткнення керованого ним автомобіля «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 зі скутером «Вайпер», що рухався під керуванням водія ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій скутера «Вайпер» ОСОБА_5 був травмований та відповідно до висновку експерта № 906 від 17.06.2020 йому заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини, перелом 8,9,10 ребер ліворуч по заднє-пахвовій лінії, гемоторакс ліворуч, закрита травма живота, розрив селезінки, що викликало гемоперетоніум (до 1000 мл рідкої і в згустках крові в черевній порожнині), які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допущені водієм ОСОБА_3 , порушення вимог п.п. 16.3 та 16.12 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України за ознаками- порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненому злочині визнав, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення ним злочину. Суду пояснив, що наближаючись до нерегульованого світлофором перехрестя рівнозначних доріг, він не помітив скутер «Вайпер», яким керував потерпілий та якому він мав надати перевагу в русі. В результаті порушенням ним вказаних правил дорожнього руху сталося зіткнення, внаслідок якого водій ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Провину у вчиненому злочині ОСОБА_3 визнав повністю, розкаявся, критично оцінив свою протиправну поведінку, з метою виправлення якої повністю відшкодував шкоду завдану потерпілому, якому він щиро співчуває та з яким перебуває у доброзичливих стосунках. При призначенні покарання просив суд суворого його не карати та не застосовувати до нього додаткове покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Крім того зазначив про те, що фактичні обставини справи ним не оспорюються, претензії до обвинуваченого з його боку відсутні, цивільний позов заявляти не буде, покарання ОСОБА_3 просив призначити не суворе.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити їх в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є злочином з необмеженою формою вини. Обинувачений вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, що ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, її осуді, готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду (а.п. 58-60), що свідчить про бажання обвинуваченого виправити ситуацію яка склалась та зменшити негативні наслідки свого діяння, він одружений, неповнолітніх дітей, або інших осіб на утриманні не має, офіційно працевлаштований на посаді монтажника в ТОВ «Інкорпорація»; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 25, 27), раніше не судимий.

Також судом приймається до відома досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення з боку органів пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування матеральної та моральної шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням позиції потерпілого щодо призначення покарання, позиції прокурора, змісту досудової доповіді, повного визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, наявністю пом`якшуючих покарання обставин та відсутністю обтяжуючих покарання обставин, добровільного відшкодування шкоди, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, та беручи до уваги тяжкість вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3 , зокрема те, що він раніше несудимй, позитивно характеризується, вперше вчинив злочин, який є необережним злочином, працює та має міцні соціальні зв`язки, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Такого висновку суд дійшов також у зв`язку з тим, що на переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання за ч.2 ст. 286 КК України, яке в даному випадку є факультативним, суд враховує як обставини кримінального правопорушення, зокрема характер допущених порушень правил дорожнього руху, наслідки вчиненого злочину, а саме заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, так і особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, критично відноситься до свого вчинку, завдану злочином шкоду відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку та просив не позбавляти його права керування транспортним засобом оскільки, це значно ускладнить звичний для нього спосіб життя, позбавлятиме його можливості своєчасно діставатися до місця роботи, яка знаходиться в м. Кривому Розі на досить великій відстані від його місця проживання, та яка є єдиним джерелом його доходу, а також негативно впливатиме на життя його родини, оскільки він використовує право керування транспортним засобом у повсякденному житті родини.

Враховує суд і той факт, що обвинувачений має тривалий водійський стаж, при цьому раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в тому числі за ст. 286 КК України, даних щодо вчинення ним адміністративних правопорушень на транспорті в судовому засіданні не встановлено, він вчинив вказаний злочин не перебуваючи у стані сп`яніння, в повному обсязі, в добровільному порядку відшкодував потерпілому завдану шкоду. Суд також приймає до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не мав, просив суд суворо не карати.

Оцінивши всі вищевказані обставини, думку прокурора з вказаного питання, який вважав за можливе не застосовувати до ОСОБА_3 додаткове покарання, виходячи з мети покарання визначеної ст. 50 КК України, якою є не тільки кара, а й виправлення засуджених, беручи до уваги принципи призначення покарання визначені ст. 65 КК України, зокрема те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, виходячи з альтернативності у застосуванні додаткового покарання за вчиненя злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без призначення додаткового покарання.

На переконання суду, у відповідності до ст. 50 КК України, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-автомобіль «ЗАЗ 968М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 (а.с. 18-19), після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 ;

-скутер «Вайпер», без реєстраційного номера, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (а.с. 20-21), після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 ;

-відеозапис 1) NVR_ch6_main_5833_0000 та 2) NVR_ch6_main_0000_1434, розмір 80561 КБ та 856896 КБ, які датовані 21.05.2020 року, зазначений поточний час 15:28:29, долучений до матеріалів кримінального провадження та зберігається на електронному накопичувачу лазерний оптичний диск в форматі «СD-R» (а.с. 35-36), залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000969 від 22.05.2020 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/1012/20 (провадження № 1-кп/177/135/20).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1