Справа № 694/562/20 Провадження №1-кп/694/170/20
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
10.09.2020 року м. Звенигородка
Звенигородськийрайонний суд Черкаськоїобласті в складі:
головуючої - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Ленінського району Кустанайської області, Казахстан, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
адвоката потерпілої ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 з жовтня 2018 року, після реєстрації шлюбу із ОСОБА_9 , проживаючи спільно, систематично, принижував її людську гідність, що виражалось в постійних образах, висловлені в її сторону нецензурних слів, зверхньому ставленні, а також систематично жорстоко поводився з нею, що виражалось у неодноразовому нанесенні побоїв, які завдали фізичних і психічних страждань ОСОБА_9 06.01.2019, перебуваючи за місцем свого проживання, будучи ображеною такими діями ОСОБА_5 , а також не витримавши систематичного приниження людської гідності, жорстокого поводження із нею зі сторони ОСОБА_5 , вирішила покінчити життя самогубством через повішання. З метою доведення свого замислу до кінця, перебуваючи в приміщенні будинку, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , взявши пояс від халата, який прив`язала до дерев`яної драбини, у вигляді петлі, яку в подальшому наділа собі на шию та здійснили повішання.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-02/6-17 від 05.08.2019 у потерпілої ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження странгуляційна борозна.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 316 від 10.09.2019 на період часу, який передував її самогубству, ОСОБА_9 знаходилась в стані вираженого емоційного напруження (фрустрації), котре проявлялось у вираженість пригніченості, песимістичності, зниження вольового потенціалу особистості, афективної звуженості свідомості, вираженої афективної насиченості переживань, з вираженою соціально-психологічною дезадаптацією. Виникнення даного емоційного стану знаходиться в причинному зв`язку з діями ОСОБА_10 , що полягали у здійсненні відносно неї насильства, погроз, жорстокого ставлення та систематичного приниження людської гідності. В ОСОБА_9 з початку спільного проживання з ОСОБА_5 у зв`язку із насильством, погрозами, жорстокого ставлення та приниження її людської гідності з мотивів ревнощів з боку ОСОБА_5 відмічалися розлади адаптації у формі пролонгованої депресивної реакції (розлади не психотичного рівня), з розширенням, поглибленням депресивних переживань на заключному етапі пресуїциду. Вказані розлади адаптації знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із насильством, погрозами, жорстоким поводженням та приниженням її людської гідності з мотивів ревнощів з боку ОСОБА_5 .
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 120 КК України доведення особи до самогубства, що є наслідком жорстокого з нею поводження, систематичного приниження її людської гідності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що в жовтні 2018р. він одружився з ОСОБА_9 за період спільного проживання між ними часто виникали сварки під час яких він висловлювався на адресу ОСОБА_9 ненормативною лексикою. Розкаюється за вчинення інкримінованого злочину, просить не застосовувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що між обвинуваченим та її покійною донькою постійно виникали конфлікти. Обвинувачений забороняв її доньці спілкуватися з будь-якими друзями, її донька через певний час після одруження стала замкнутою і дуже боялася обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їхпозиція, а такожїмроз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується як його показами, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує:
- за ч. 1 ст. 120 КК України доведення особи до самогубства, що є наслідком жорстокого з нею поводження, систематичного приниження її людської гідності.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача та потерпілої про призначення покарання, та зважаючи на поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, та поведінку в судовому засіданні суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого відтак, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим суд враховує думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, та те, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше не судимий, відтак суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу. Суд також приходить до мотивованого висновку зменшення кількості покладених обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 цього Кодексу враховуючи його особу та відсутність вкрай суспільної небезпечності.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходивтакож і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з якимвизначився суд, буде необхідним і достатнім для виправленняобвинуваченого і попередженнявчинення ним новихзлочинів.
Дана позиціятакожвикладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінальногопокарання».
Процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу потерпілої підтверджені належними доказами, відтак підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільнийпозов у справі не заявлявся.
Запобіжнийзахід не обирався.
Доля речовихдоказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, та призначити покаранняза ч. 1 ст. 120 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_7 процесуальні витрати витрати на правову допомогу у сумі 9900,00грн.
Речові докази у справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення..

Суддя ОСОБА_12