ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/663/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005512 від 19.06.2018 р. за звинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської обл., українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2018, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 з метою побачити своїх неповнолітніх дітей, прийшов на дитячий гральний майданчик, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходились його неповнолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Поблизу грального майданчику в той час також перебувала колишня дружина ОСОБА_4 та мати їх спільних дітей - ОСОБА_11 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 .

Близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_11 покликала дітей додому, на що останні зайшли до другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 та за ними пішов ОСОБА_8 з метою попрощатися з дітьми. Будучи у вищевказаному під`їзді між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , виник словесний конфлікт на грунті довготривалих неприязних стосунків.

У подальшому, в ході вищевказаного словесного конфлікту, в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання у вигляді спричинення тілесних ушкоджень підійшов до ОСОБА_4 та схопив рукою останнього за шию й застосовуючи фізичну силу почав її стискати. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 притиснув ОСОБА_15 до стіни та вагою власного тіла почав тиснути на останнього, завдаючи останньому фізичного болю. Вищевказаними діями ОСОБА_7 , спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців - на боковій поверхні шиї в нижній третині (6x1,5 (см)); на передній поверхні лівого плеча в верхній третині(5,5х2,5(см)).

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Захисник просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за скоєння інкримінованого кримінального проступку за ч.1 ст. 125 КК України на підставі положень п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити у зв`язку з цим кримінальне провадження.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі положень п.1) ч.1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Потерпілий та його представник залишили на розсуд суду вирішення питання щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи можливість розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд виходить із положень глави 24 параграфу 2 КПК України, яка передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає максимальне покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України - кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до обставин, які викладені у формулюванні обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України вчинено 16.06.2018 р.

Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 минуло понад два роки. Обвинувачений за цей час нових злочинів не скоював, не ухилявся від досудового слідства або суду.

Крім того суд приймає до уваги, що право на звільнення від кримінальної відповідальності є безумовним при дотримання встановлених обставин, до яких ні КК України, ні КПК України не віднесено визнання вини.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що клопотання захисника є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому суд ураховує, що обвинувачений, якому судом детально роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, а також його право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом для доведення своєї невинуватості, наполягав на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною - на підставі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Питання щодо речових доказів підлягають вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 129 КПК України, відповідно до яких цивільний позов вирішується одночасно з ухваленням обвинувального вироку, постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди без розгляду.

Також, суд вважає в повному тексті ухвали зазначити вірний номер кримінального провадження №0005512 від 19.06.2018 р., оскільки в резолютивній частині ухвали було допущено описку.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, ч.2 ст. 284 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Закрити кримінальне провадження №0005512 від 19.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 "Про відшкодування моральної шкоди" - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1