ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/291/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу сл. судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 06 жовтня 2020 р. у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2020 р.,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, такого, що не працює, проживає в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 315 300 грн. із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 08 листопада 2020 року.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді останній, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, стан здоров`я, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя, враховувавши конкретні обставини кримінального провадження, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного, у тому числі наявність постійного місця проживання, наявність судимостей, репутацію підозрюваного та майновий стан, дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід визначити запобіжний захід тримання під вартою із визначенням розміру застави, який буде необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому слідчий суддя, враховувавши конкретні обставини кримінального провадження, розмір завданої шкоди, матеріальний та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі, наближеному до максимального, встановленого ст. 182 КПК України за особливо тяжкий злочин, та який достатньо мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, яку змінила в апеляційній інстанції, та просила зменшити розмір застави, визначений слідчим суддею, до 168 160 (ста шістдесяти восьми тисяч ста шістдесяти) грн., оскільки вважає, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх доказів того, що зменшення суми застави не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , що є порушенням як національного законодавства, так і міжнародного.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного та самого підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали змінену апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001951, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 07:15 год. по 11:45 год. 11 вересня 2020 року невідома особа таємно, шляхом підбору ключа проникла в приміщення квартири за АДРЕСА_2 , звідки викрала кошти в сумі 27 000 доларів США, 22 000 грн., біжутерію та золоті прикраси.

12.09.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

13 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 08 листопада 2020 року із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 315 300 грн. Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, слідчий суддя перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення. передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

При цьому причетність підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_11 до ймовірно вчинених ним злочинів підтверджується належним чином дослідженими в судовому засіданні місцевого суду доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 12 вересня 2020 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11 вересня 2020 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11 вересня 2020 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11 вересня 2020 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12 вересня 2020 р.; протоколом огляду місця події від 11.09.2020 р.

При цьому апеляційний суд враховує позицію ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Так, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти інші злочини.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду (справа "Сергій Волосюк проти України" п. 38).

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 315 300 гривень.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_17 , наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, в тому числі і тих, які могли б порушити чи порушили право підозрюваного ОСОБА_7 на захист, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 315 300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) грн. (150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді