Справа №523/6483/18
Провадження №1-кс/523/2318/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції матеріали скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000213 від 12.12.2014 року в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000213 від 12.12.2014 року.

Згідно вказаної скарги, в провадженні прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 12.12.2014 року.
В судовому засіданні 22.03.2019 року при розгляді заяви про відвід прокурору ОСОБА_3 , останній пояснив про те, що він є процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню з жовтня 2018 року.

З даного часу жодних викликів за телефоном, та за місцем реєстрації та проживання як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 не здійснювалось.

З лютого 2018 року вищезазначене кримінальне провадження було передане слідчому ОСОБА_6 .

31 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси було задоволено скаргу ОСОБА_4 на дії слідчого Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та він був зобов`язаний провести одночасний допит ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 12.12.2014 року, за участю ОСОБА_5 як захисника.

У зв`язку з невиконанням даної ухвали, був заявлений відвід слідчому Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , який ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси був задоволений.

09.10.2018 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси був задоволений відвід прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 у зв`язку з невиконанням ухвали слідчого судді про зобов`язання здійснити одночасний допит відповідно до ухвали від 31.05.2018 року та з інших вагомих підстав.

При проведенні одночасного допиту можливо буде встановити всі обставини по справі, допитати у присутності слідчого, адвокатів усіх діючих осіб по даному кримінальному провадженню.

Більш того, жодної слідчої дії не проводилось у присутності ОСОБА_4 , не було жодного виклику її, тому порушились її законні права та інтереси, а не викликаючи ОСОБА_5 як захисника було порушено право ОСОБА_4 на захист.

22.03.2019 року прокурором ОСОБА_3 було заявлено, що він має будь-які відповіді на заяви ОСОБА_4 та він їх надішле на електронну адресу ОСОБА_5 , однак до теперішнього часу письмової відповіді на заяви, ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_5 не отримували.

Крім того, до теперішнього часу ОСОБА_4 окремо та ОСОБА_4 з іншими особами по даному кримінальному провадженню не було допитано.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 , представник скаржника ОСОБА_5 підтримали подану скаргу, просили задовольнити її та зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 виконати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2018 року, а саме: провести одночасний допит ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 12.12.2014 року.
Прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що 26.04.2018 року було завершено досудове розслідування в межах даного кримінального провадження, після чого, судом була винесена ухвала про виконання певних слідчих дій. В подальшому, зважаючи на те, що було завершено досудове розслідування, були відкриті матеріали для ознайомлення стороні захисту, після чого, ухвалою від 09.10.2018 року було задоволено заяву про відвід прокурора ОСОБА_10 , однак прокурора ОСОБА_3 було включено до групи прокурорів в рамках даного кримінального провадження лише 30.10.2018 року. Враховуючи вищевикладене, та той факт, що вже прийнято рішення про завершення досудового розслідування, в межах КПК України не вбачається того механізму, за допомогою якого можна скасувати це рішення і повернутися на стадію досудового розслідування для того, щоб проводити слідчі дії. Діючий КПК України передбачає, що належні докази можуть бути зібрані лише в межах досудового розслідування, однак, зважаючи на те, що досудове розслідування вже завершено, збирати будь-які докази фактично неможливо.
Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до положень ст. 303 ч.1 п.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно ст. 223 ч.8 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.
За змістом ст. 290 ч.1 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, дослідивши матеріали скарги, приймаючи до уваги те, що 26.04.2018 року було завершено досудове розслідування в межах даного кримінального провадження, про що неодноразово було повідомлено підозрюваній ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 , що підтверджується направленням повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та повідомлення про завершення досудового розслідування, що в контексті ст. 223 КПК України унеможливлює проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій, так як будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими, тобто з боку прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 не вбачається будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000213 від 12.12.2014 року.

Керуючись ст.ст. 223, 290, 303-307, 308, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000213 від 12.12.2014 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1