Справа № 559/2365/20
Номер провадження 1-кс/559/237/2020
УХВАЛА
04 грудня 2020 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

слідчого ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

представника скаржника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 28.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000667, -, -
В С Т А Н О В И В :
До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 06.11.2020 надійшла скарга ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненькій області ОСОБА_6 від 28.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000667.
У своїй скарзі ОСОБА_4 просить: скасувати слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 28.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000667; зобов`язати Дубенський ВП ГУНП в Рівненській області виконати усі необхідні слідчі дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження про вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000667 від 21.09.2020.

В обґрунтування зазначено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження вона отримала 02.11.2020, дане рішення на її думку прийнято незаконно, оскільки прийнято без належного дослідження обставин кримінального правопорушення, аналізу та оцінки зібраних доказів у кримінальному провадженні. Зокрема, заявник зазначає, що слідчим не проведено жодних слідчих дій, постанова не вмотивована, тому рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

У судовому засіданні скаржник та її представник скаргу підтримали із викладених у ній обставин, просили скаргу задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вважає постанову обґрунтованою та законною.
Заслухавши учасників, вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000667 від 21.09.2020 за ст. 185 ч. 3 КК України, надані слідчим для розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст.304 КПК України передбачає, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова, згідно матеріалів кримінального провадження, була винесена слідчим 28.10.2020, а отримана скаржником 02.11.2020, скарга подана до слідчого судді 06.11.2020, тобто, подана до суду в межах строків, передбачених для оскарження відповідного процесуального рішення.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000667 від 21.09.2020 за ст. 185 ч. 3 КК України.
Постановою слідчого від 28.10.2020 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти відображення в його мотивуванні, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку. Повнота й чіткість мотивування мають результатом те, що всі рішення, викладені в резолютивній частині постанови про закриття провадження, логічно випливають із її мотивувальної частини. Важливою властивістю постанови про закриття кримінального провадження є логічність - послідовність, відсутність суперечностей.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку зі встановленням відсутності в складу кримінального правопорушення, не зазначивши стосовно якої особи чи осіб прийнято таке рішення. Однак, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, доводи скаржника є обґрунтованими, слідчим, оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. В оскаржуваній постанові слідчий посилається на наявність кількість звернень ОСОБА_4 до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та на покази ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак, в матеріалах справи містяться вказівки прокурора в порядку ст.. 36 КПК України, які, як встановлено слідчим суддею, слдічим не виконано в повній мірі.Отдже, прийняте слідчим процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст. 92, 284 КПК України, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, а отже воно підлягає скасуванню.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії».

У ч. 1 ст.8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Тому, скарга в частині зобов`язання Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області виконати усі необхідні слідчі дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження про вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000667 від 21.09.2020, не підлягає до задоволення, оскільки, випливає із процесуальних обов`язків та повноважень слідчого, щодо розслідування кримінального провадження.

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненькій області ОСОБА_6 від 28.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000667, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненькій області ОСОБА_6 від 28.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000667.
Матеріали кримінального провадження №0000667 повернути в СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області для продовження розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набрала законної сили 04.12.2020.
Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1