ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Першотравневого районного осуду м. Чернівці від 16.06.2020 року за ч.1 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги та судового рішення суду першої інстанції.

На ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.08.2020 року прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

ЄУНСС №725/2460/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
КП №11-кп/822/410/20 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 537, 539 КПК України

Цією ухвалою, подання начальника Першотравневого районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно ОСОБА_6 - задоволено.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2020 року приведено у відповідність до вимог чинного КК України та визнано вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 , який подав апеляційну скаргу, вважає, що ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню.

Зазначає, що засуджений ОСОБА_6 не відбуває покарання, з підстав застосування ст. 75 КК України та вважається звільненим від відбування призначеного покарання з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України, що унеможливлює застосування приведення вироку Першотравневого районного суду м, Чернівці від 16.06.2020 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року.

З огляду на необґрунтованість та недоведеність поданого начальником Першотравневого районного сектору філії Державної установи Центр пробації у Чернівецькій області подання, вважає, що воно задоволенню не підлягає.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу й наполягав на її задоволенні, просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Засуджений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, аргументуючи в судовому засіданні аналогічно викладеними у ній мотивами та просив її задовольнити, думку засудженого ОСОБА_6 , який просив не змінювати вирок суду, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями кримінального процесуального кодексу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства з огляду на наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Вищевказаним законом внесені зміни до ст. 309 КК України, внаслідок яких санкцією ч.1 ст. 309 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі.

У поданні порушено питання приведення у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2020 року.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.06.2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно Закону України №2617-VIII, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

На момент же вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України та винесення судом вироку, діяв Закон України №270-VI від 15.04.2008, яким за даний злочин передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України за угодою з прокурором було призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Орган пробації на підставі п.13 ч.1 ст. 537 КПК України звернувся до суду з поданням, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

При цьому, порушуючи у поданні питання про пом`якшення призначеного засудженому покарання, орган пробації не наводить конкретних вимог щодо виду та міри покарання, яке у даному випадку фактично необхідно замінити покарання останньому.

За правилами ч.3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 покарання не відбував, оскільки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 рік.

Частиною 2 ст. 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Виходячи зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, згідно ч.3 ст. 74 КК України, суд фактично мав би замінити призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в новій санкції більш м`якого виду покарання.

Таким чином, з урахуванням правил ч.3 ст. 74 КК України та положень Закону України №2617-VIII, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців за ч.1 ст. 309 КК України засудженому ОСОБА_6 може бути замінено лише на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначена судом.

З урахуванням змін внесених Законом України №2617-VIII до санкції ч.1 ст. 309 КК України пом`якшується вид покарання, проте з урахуванням правил ч.3 ст. 74 КК України посилюється строк покарання.

За таких обставин, максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, згідно Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 р., значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, а тому приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону, у даному випадку, погіршує становище засудженого.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із винесенням нової.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 426, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.08.2020 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника Першотравневого районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України №2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3