Єдиний унікальний № 946/7389/20
Провадження № 1-кп/946/82/21
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

18 січня 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
провівши в залі суду у місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001105, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Яр Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, який не працює, не одружений, має 4-х неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
встановив:
Прокурор ОСОБА_3 надав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому посилається на те, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявили клопотання про обрання запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинувачений має соціальні зв`язки, постійне місце проживання, перебуваючи на волі він ні на кого з свідків та потерпілих не впливав. Вважають, що ризики, на які посилається прокурор не існують.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 23 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22 січня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст.8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений може переховатися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та свідків, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із застосуванням насильства до іншої особи.

Тому у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про заміну запобіжного заходу суд відмовляє.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 19 березня 2021 року.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст.121 КК України, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.177,178,183,193,197,199,370372 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 березня 2021 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 19 березня 2021 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1