справа № 489/12/16-к
провадження №1-кп/489/26/20
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

02 грудня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіки Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:
У судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 10.12.2020, так як ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, постійного та стабільного джерела прибутку не має, тривалий час переховувався від суду, внаслідок чого ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.05.2017 був оголошений у розшук. Крім того, 04.04.2019 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру, яка змінена 16.07.2019, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України. 25.06.2020 обвинувальний акт відносно обвинуваченого направлено для розгляду до суду.

Захисник та обвинувачений в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, через незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, що підтвердили консультативними висновками лікарів, та незабезпечення його належною медичною допомогою в слідчому ізоляторі, у зв`язку із чим просили змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт, що забезпечить можливість обвинуваченому пройти лікування.
Суд, вислухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, постійного та стабільного джерела прибутку не має, тривалий час переховувався від суду, внаслідок чого ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.05.2017 був оголошений у розшук.

За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З урахуванням наведеного клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задоволенню не підлягає. Доводи захисту про неможливість через незадовільний стан здоров`я перебування обвинуваченого в слідчому ізоляторі, а також не отримання ним належної медичної допомоги, суд вважає не доведеними. Крім того, контроль за якістю медичного забезпечення осіб, які тримаються в слідчому ізоляторі, не відноситься до повноважень суду.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 30 січня 2021 року (включно).
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам справи та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1