Справа № 359/9674/20
Провадження № 1кс/359/2324/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу
5 грудня 2020 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0001977, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фруктове Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Глобал Глас», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 року за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку в три роки і визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2019 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку в три роки і визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, слідчим відділом Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001977 від 24.11.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки, вироком Бориспільського міськрайонного суду від 09.07.2019 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину за наступних обставин.

Так, 23.11.2020 близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходився по АДРЕСА_2 . Проходячи біля будинку №407 на вказаній вулиці, ОСОБА_7 , помітив на узбіччі дороги припаркований автомобіль марки «ВАЗ» модель «217030» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, яким користується ОСОБА_8 .

В цей же час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» модель «217030» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, в супереч волі власника, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що двері транспортного засобу відчинені, в той момент, коли ОСОБА_8 вийшов із автомобіля та відійшов на декілька метрів від автомобіля, ОСОБА_4 сів на водійське сидіння автомобіля марки «ВАЗ» модель «217030» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , та за допомогою ключа, який знаходився всередині замку запалювання, завів його та поїхав у напрямку вул. Садово-дачної у с. Чубинське Бориспільського району, де зіткнувся з іншим транспортним засобом, після чого з місця вчинення злочину втік, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.

Крім того, 03.12.2020 приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу готельно-ресторанного комплексу «Колиба», що за адресою: вул. Київський Шлях, 2/8, в м. Борисполі Київської області, де у цей час у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , близько 02 год. 13 хв. цього ж дня, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до приміщення ресторану ТОВ «Колиба», звідки повторно таємно намагався викрасти мікрохвильову піч марки «Panasonic», що належить ТОВ «Колиба», але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками охоронної служби.

03.12.2020 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

04.12.2020 повідомлено про зміну раніше повідомленої та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтовується наступними доказами:

-заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення;

-заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення;

-оглядом місця події від 03.12.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , де зафіксовано місце вчинення злочину;

-оглядом місця події від 23.11.2020, за адресою: АДРЕСА_4 , під час під час якого зафіксовано сліди вчинення злочину, а саме незаконного заволодінні транспортним засобом;

-оглядом від 04.12.2020 за адресою: АДРЕСА_4 , де зафіксовано пошкодження на автомобілі «Toyota Camry», АА0440 КС;

-показаннями свідка ОСОБА_10 від 03.12.2020, який затримав на місці вчинення злочину ОСОБА_4 ;

-впізнанням за фотознімками ОСОБА_4 від 03.12.2020 свідком ОСОБА_10 ;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , які є аналогічними до показань ОСОБА_10 ;

-впізнанням за фотознімками ОСОБА_4 від 03.12.2020 свідком ОСОБА_11 ;

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 04.12.2020, який свідчить про те, що у його володінні перебуває автомобіль марки «ВАЗ» модель «217030», д.н.з. НОМЕР_1 , який було викрадено.

-показаннями свідка ОСОБА_12 від 04.12.2020, який повідомив, що бачив, як невідомий чоловік рухався на викраденому автомобілі, а потім вийшов з нього та побіг у невідомому напрямку;

-впізнанням за фотознімками ОСОБА_4 від 04.12.2020 свідком ОСОБА_12 ;

-показаннями свідка ОСОБА_13 від 04.12.2020, який вказав на те, що 23.11.2020 приблизно о 20:30 бачив невідомого чоловіка у куртці чорного кольору в капюшоні синього кольору, який прямував в бік АДРЕСА_4 ;

-впізнанням за фотознімками ОСОБА_4 від 04.12.2020 свідком ОСОБА_13 .

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

В зв`язку з вищевикладеним, будучи обізнаним про вид та розмір покарання, що йому загрожує, ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування, суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки розслідування кримінального провадження тільки розпочато, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, через неможливість постійного контролю за його діями, зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підста ві ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки, вироком Бориспільського міськрайонного суду від 09.07.2019 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини. В зв`язку з цим не виключається можливість, що ОСОБА_4 може вчинити нові правопорушення.

Слідчий зазначає, що підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання через відсутність самоконтролю, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи відсутність постійних джерел заробітку у підозрюваного ОСОБА_4 , до нього не можливо застосувати запобіжний захід у виді застави.

Водночас, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не можливо у зв`язку з тим, що останній вільно покидає своє місце проживання, не обтяжений доглядом за батьками, опікунами чи дітьми.

Виходячи з вищевказаного, слідчий відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України вважає, що жодне з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, або вчинити інші злочини.

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, слідчий вважає, що у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати по відношенню до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний проти клопотання заперечував, просив не позбавляти його волі, оскільки матеріали клопотання не відповідають дійсності, а він вину не визнає. Додатково повідомив, що у нього відсутні наміри переховуватись від органу досудового розслідування, він має постійне місце роботи та проживання.
Захисник підозрюваного проти клопотання заперечив, посилаючись зокрема на можливу необґрунтованість підозри та відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши позицію прокурора, підозрюваного та захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.
Факт вчинення кримінального правопорушення та причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується доказами, які досліджені судом.

Так, підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, обґрунтовується відповідними доказами:

-заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення;

-оглядом місця події від 23.11.2020, за адресою: АДРЕСА_4 , під час під час якого зафіксовано сліди вчинення злочину, а саме незаконного заволодінні транспортним засобом;

-оглядом від 04.12.2020 за адресою: АДРЕСА_4 , де зафіксовано пошкодження на автомобілі «Toyota Camry», АА0440 КС;

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 04.12.2020, який свідчить про те, що у його володінні перебуває автомобіль марки «ВАЗ» модель «217030», д.н.з. НОМЕР_1 , який було викрадено.

-показаннями свідка ОСОБА_12 від 04.12.2020, який повідомив, що бачив, як невідомий чоловік рухався на викраденому автомобілі, а потім вийшов з нього та побіг у невідомому напрямку;

-впізнанням за фотознімками ОСОБА_4 від 04.12.2020 свідком ОСОБА_12 ;

-показаннями свідка ОСОБА_13 від 04.12.2020, який вказав на те, що 23.11.2020 приблизно о 20:30 бачив невідомого чоловіка у куртці чорного кольору в капюшоні синього кольору, який прямував в бік АДРЕСА_4 ;

-впізнанням за фотознімками ОСОБА_4 від 04.12.2020 свідком ОСОБА_13 .

В той же час, на думку слідчого судді, подані слідчим докази по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, є необґрунтованими для кваліфікації і відповідної підозри, оскільки їх дослідження в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження для достатності підстав підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним тяжкого злочину.

Зазначені слідчим докази є підставою для кваліфікації дій підозрюваного за ст. 162 КК України (незаконне проникнення до іншого володіння), а не за відповідною частиною ст. 185 КК України.

Однак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий або прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
На думку слідчого судді відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства або суду з метою уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має визначене місце реєстрації та проживання у м. Бориспіль, офіційно працевлаштований в ТОВ «Глобал Глас», тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження, з урахування того, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-198, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці з визначенням наступних обов`язків: не залишати місця проживання в АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. до 08.00 год. наступного дня; повідомляти слідчого про необхідність виходу з будинку в період дії карантинних заходів та мету такого виходу; з`являтись за викликом до слідчого в кримінальному провадження та прокурора або суду (слідчого судді); не спілкуватись зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків для підозрюваного ОСОБА_4 становить до 24.00 год. 02.02.2021 року.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 08.12.2020 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1