Справа № 173/1307/20
Номер провадження1-кп/173/198/2020
В И Р О К
іменем України

09 вересня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000354 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, працюючого в ТОВ «Шлях» м. Верхньодніпровськ, наладчиком станку, в силу ст..89 КК України не судимого, зареєстрованого з адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 19 квітня 2020 року близько 17.30 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , стояв на балконі своєї квартири. В цей час повз його будинку по АДРЕСА_3 проходив раніше йому знайомий ОСОБА_5 . Між ним на ґрунті особистих, раніше виниклих, неприязних відносин спалахнула сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, вийшов на вулицю до свого під`їзду. Після чого діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання удару по тілу людини, можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та свідомо допускаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс правою рукою, кулаком, один прямий удар в обличчя потерпілому а саме в праве вухо. Після чого ОСОБА_5 намагаючись припинити злочині дії ОСОБА_4 почав тікати. Але ОСОБА_4 наздогнав його, штовхнув ОСОБА_5 в спину, від удару ОСОБА_5 впав на асфальт після чого ОСОБА_4 наніс потерпілому декілька ударів ногою в область тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

У результаті умисних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 62-Е від 08.05.2020 року виявлені у ОСОБА_5 ушкодження у вигляді синців на шкірі тильної поверхні правої кісті, на шкірі ділянці правого гомілко-ступневого суглобу, які згідно п.п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), давність їх утворення може відповідати терміну вказаному обстеженим.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 19 квітня 2020 року він стояв на балконі своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час повз його будинок проходив раніше йому знайомий ОСОБА_5 . Між ними на ґрунті особистих неприязних відносин спалахнула сварка. В ході якої він вийшов на вулицю до свого під`їзду та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , а саме в праве вухо. ОСОБА_5 почав тікати, але він наздогнав його та штовхнув в спину. Від удару потерпілий впав на асфальт, після чого він наніс ОСОБА_5 декілька ударів ногою в область тулуба. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання. Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 20.12.2019 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, суд призначає покарання відповідно до ч.2 ст.4 , ст.5 КК України.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1