Єдиний унікальний номер № 285/1097/17
Провадження № 1-кп/0285/59/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/1097/17 0001959) по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
УСТАНОВИВ :
26.11.2016 близько 22 години 50 хвилин керував технічно справним автомобілем «Geely Emgrand 7», д.н. НОМЕР_2 по проїзній частині вул.Соборності в м. Новоград-Волинський в напрямку вул. Надслучанська. Рухаючись вказаним автомобілем, поблизу будинку № 11, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін та в порушення вимог п. 11.13 вказаних вище Правил виїхав на тротуар (пішохідну доріжку) зустрічної смуги, в результаті чого допустив наїзд керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , який йшов у попутному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішньої щиколотки /лодижки/ лівої гомілки, які небезпечними для життя явищами не супроводжувалися, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм автомобіля «Geely Emgrand 7», д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3б); 11.13 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені вище. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. Заявлений цивільний позов визнав частково, в межах заявленої матеріальної шкоди в сумі 12875,05 грн.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 заявлений позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 100 000 гривень підтримав в повному обсязі.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його необережні дії, які виразились в порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку представника потерпілого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання скарги відсутні, на утриманні двоє малолітніх дітей, представник потерпілого не наполягає на суворому покаранні.
Враховуючи вищевикладене, наявність у обвинуваченого обставини, що пом`якшує покарання, визнання ним своєї вини, ураховуючи його особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 і до дня набрання вироком законної сили минуло майже чотири роки, вчинене кримінальне правопорушення відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії невеликої тяжкості, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності спливли, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 може бути звільнений від покарання у зв`язку зі спливом строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Розглядаючи питання заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 100 000 гривень, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Разом з тим, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріальну шкоду в розмірі 12875,05 грн., яка складає загальну вартість придбання потерпілим лікарських засобів, препаратів та проїзду до місця проживання суд задовольняє в повному обсязі.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Оцінюючи у сукупності пояснення обвинуваченого, враховуючи глибину і тривалість моральних страждань позивача, що пов`язані з фізичним болем, нервовим навантаженням та відчуттям приниженості, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 гривень.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Арешт, накладений на автомобіль «Geely Emgrand 7», д.н. НОМЕР_2 - необхідно зняти.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів вирішено судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
У відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України, із врахуванням положень ст.ст. 12, 49 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в задоволення цивільного позову 12875 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 05 коп. матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.
Арешт, накладений на автомобіль «Geely Emgrand 7», д.н. НОМЕР_2 - зняти.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 1584 грн. 68 коп., а саме:
- за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 3/1313 в сумі 703,68 грн;
- за проведення експертизи механізму та обставин ДТП № 94/17-25 в сумі 881,00 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Geely Emgrand 7», д.н. НОМЕР_2 , який перебуває на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :