Справа № 212/485/19
У Х В А Л А

16 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 17.07.2018 року та № 0000052 від 05.01.2019 року, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання покликається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які з часу продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Так, прокурор зазначає. що існують на даний час обставини, що дають підстави вважати, що опинившись на волі обвинувачений зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання. Вважають клопотання прокурора необгрунтованим.

Заслухавши думку учасників судового засідання, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року в даному кримінальному провадженні, обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31 липня 2020 року включно.

Прокурор довів наявність ризиків, що передбачені статтею 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема на строк до 5 років, тобто у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином; раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, інкримінований йому злочини вчинив в період випробувального терміну.

Однак, з врахуванням всіх зазначених обставин та тривалості перебування обвинуваченого під вартою, а саме з січня 2019 року, тривалістю судового розгляду справи, яке зумовлено неявкою в судове засідання свідків, суд вважає, що на даний час достатнім для запобігання вищевказаних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України буде обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід, на переконання суду, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 369, 371,372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній строком на 2 (два місці).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти про зміну місця проживання прокурора, суд;

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 у нічний період доби з 21.00 год. до 05.00 год. ранку.

Строк дії ухвали з 16 липня 2020 року до 16 вересня 2020 року включно.

Звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду негайно.

Виконання ухвали покласти на Покровське ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 що в разі невиконання покладених на них обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1