Справа №390/2092/17
Провадження №1-кп/390/20/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2020 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000120 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шостаківка, Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, голови Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , являючись службовою особою - головою Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, після проведення шістнадцятої сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання, якою надано дозвіл ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, за відсутності відповідної заяви ОСОБА_10 , достеменно знаючи, що на вказаній сесії сільради питання надання останньому дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою не обговорювалося та депутатами таке рішення не приймалося, всупереч інтересам служби, та в інтересах представника ОСОБА_10 ОСОБА_11 , в приміщенні Івано-Благодатненської сільської ради, в липні 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, підписав рішення № 134 від 11.07.2017 року, в яке внесено неправдиві відомості про надання сесією Івано-Благодатненської сільської ради дозволу ОСОБА_10 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, чим надав статус офіційного документу та видав завідомо неправдивий офіційний документ.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 27.07.2017 року о 15.20 год. на літньому майданчику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке знаходиться біля автошляху М-12 «Знам`янка-Стрій» в с.Івано-Благодатне, Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_11 передав ОСОБА_6 конверт з грошовими коштами в сумі 5000 грн, а останній, в свою чергу, передав ОСОБА_11 рішення №№ 133, 134 про надання дозволів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на розроблення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у комунальній власності площею 0,3000 га кожна та знаходяться в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину заперечив повністю та пояснив, що він працює сільським головою Івано-Благодатненської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. В кінці червня 2017 року до нього звернувся землевпорядник сільської ради ОСОБА_12 з приводу звернення ОСОБА_11 , в інтересах двох учасників АТО - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про надання останнім земельних ділянок. Через деякий час приїхав ОСОБА_11 , який пояснив, що земельні ділянки потрібні для будівництва теплиць. Вони втрьох: він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на автомобілі виїхали за місцем знаходження вільних земельних ділянок, де ОСОБА_11 оглянув земельні ділянки і погодився їх оформлювати. Під час повернення ОСОБА_11 неодноразово озвучував фрази: «Що я буду винен в плані спонсорської допомоги?», на що він, як сільський голова, відповів йому займатись звичайним оформленням земельних ділянок. Пізніше ОСОБА_12 повідомив, що надійшли заяви від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо надання їм земельних ділянок і він, як сільський голова, надав розпорядження про включення цих заяв до розгляду порядку денного чергової сесії депутатів сільської ради. На черговій сесії сільської ради заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були обговорені депутатами та їм надано дозвіл на розроблення відповідної технічної документації щодо землеустрою та відведення земельних ділянок у власність. За наслідком проведення сесії сільської ради були оформлені рішення №№ 133, 134 про надання дозволу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на розроблення проекту землеустрою, які він підписав. В подальшому землевпорядник передав ці рішення ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_11 по телефону просив замінити ОСОБА_8 у рішенні сільської ради, оскільки останній відмовився від оформлення та отримання землі. ОСОБА_11 просив видати рішення на користь іншої особи, яка бажала отримати землю, - на ОСОБА_10 , який також є учасником АТО. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з цього приводу повинні були подати відповідні письмові заяви, проте таких письмових заяв, ні від ОСОБА_8 - про відмову від отримання земельної ділянки, ні від ОСОБА_10 - про надання йому земельної ділянки, до сільської ради не надходило. На вказане звернення ОСОБА_11 секретарю він повідомив, що не заперечує проти цього, але за умови погодження депутатів сільської ради провести таку зміну. Він надав таку відповідь з тих мотивів, що сільська рада зазвичай не перешкоджає отриманню землі учасникам АТО. Заперечень від депутатів в телефонному режимі не надійшло, тому і він погодився замінити ОСОБА_8 на ОСОБА_10 , як особу, якій надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У зв`язку з чим, у рішенні сільської ради № 134 від 11.07.2017 року було змінено прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_10 , яке він підписав. Сесія депутатів щодо внесення змін у зазначене рішення сільської ради не скликалась та не проводилась, відповідне рішення не приймалось. 27.07.2017 року йому зателефонував ОСОБА_11 і запропонував зустрітись в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що біля села Івано-Благодатне, з метою отримання рішень сільської ради №№ 133, 134 від 11.07.2017 року про виділення земельних ділянок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На місці зустрічі ОСОБА_11 пропонував йому конверт за ухвалені рішення щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він відмовився отримувати конверт, не торкався його і не відкривав і конверт лишався лежати на столі. Побачивши, як ОСОБА_11 сів в свій автомобіль, він одразу відкрито намагався повернути цей конверт ОСОБА_11 , однак був затриманий працівниками поліції. До зазначених подій він з ОСОБА_11 не був особисто знайомий, і спілкувався з ним лише з приводу встановленого порядку приватизації земельних ділянок. Ніякої допомоги у ОСОБА_11 він не вимагав, а навпаки постійно заперечував проти її надання, як в особистому з ним спілкування, так і в присутності землевпорядника ОСОБА_12 . Факт залишення конверта ОСОБА_11 розцінює виключно як провокацію. 28.07.2017 року за ініціативи депутатів сільської ради проведено позачергову сесію за поданням громади села, на якому було вирішено відмінити рішення №№ 133, 134 від 11.07.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою про відведення земельних ділянок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він вирішив отримати в користування земельні ділянки для ведення сільського господарства. Він познайомився з двома учасниками АТО, прізвища яких не пам`ятає, які не отримували землі, та які, у разі надання їм земельних ділянок, погодились передати їх йому в оренду. Влітку 2017 року він звернувся до землевпорядника Івано-Благодатненської сільської ради з приводу надання земельних ділянок учасникам АТО. Землевпорядник повідомив, що для позитивного вирішення цього питання слід зібрати деякі документи та грошові кошти. За словами землевпорядника «закривати фінансове питання» потрібно перед сільським головою. Свідок написав відповідну заяву про надання земельних ділянок та в сільській раді передав секретарю сільської ради, а землевпорядник познайомив його із сільським головою ОСОБА_6 . Після чого, свідок декілька раз виїздив на місцевість оглядати земельні ділянки разом із землевпорядником, який пояснював документальне оформлення виділення земельних ділянок. Особисто ОСОБА_6 у нього гроші не вимагав та не просив. Одночасно, у зв`язку з вимаганням коштів він звернувся до правоохоронних органів. Пізніше один з учасників АТО відмовився отримувати земельну ділянку і свідок подав заяву про надання землі від імені іншого учасника АТО. Вказану заяву він також передав землевпоряднику. Через деякий час він сам зателефонував сільському голові та домовився про зустріч для передачі раніше обумовленої суми грошей та отримання документів на землю. Розмір необхідної суми свідок також не пам`ятає, приблизно 5000 гривень. Після вказаного телефонного дзвінка в липні 2017 року він надав власні грошові кошти співробітникам поліції, для того, щоб їх помітили спеціальним розчином. Під час вказаної процедури він присутнім не був і лише забрав гроші після їх обробки. Пізніше йому зателефонували, хто саме свідок не пам`ятає та запропонували зустрітись для отримання рішення сільської ради. Потім свідок зустрівся з ОСОБА_13 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по автомобільній дорозі, що в напрямку с.Івано-Благодатне, де свідок передав обвинуваченому вказані гроші. Інструкцій чи вказівок щодо того, як себе поводити під час передачі грошей працівники поліції йому не надавали, ніякої допомоги чи винагороди йому також не надавали. В поліції у свідка знайомих не має.

ОСОБА_12 , допитаний в якості свідка, суду пояснив, що в 2017 році він працював на посаді землевпорядника Івано-Благодатненської сільської ради і до кола його повноважень входило прийняття звернень до сільської ради щодо земельних питань. Влітку 2017 року до сільської ради звернувся ОСОБА_11 , від імені двох учасників АТО, із заявами останніх про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. Прізвища тих осіб свідок пригадати не зміг. Івано-Благодатненська сільська рада на той час мала у своєму розпорядженні земельні ділянки, зарезервовані для учасників АТО. Після прийняття заяв він роз`яснив ОСОБА_11 порядок їх розгляду та повідомив, що користуватись землею вони зможуть лише після надання згоди депутатів та отримання державних актів. Потім він разом із сільським головою ОСОБА_13 на місцевості показали ОСОБА_11 земельні ділянки, що можуть надатись учасникам АТО. Заяви, подані ОСОБА_11 , він вніс на розгляд чергової сесії депутатів сільської ради, яка відбулась 11.07.2017 року. Заяви були підтримані депутатами та винесені рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою. На підставі рішень сільської ради, прийнятих на користь осіб, від імені яких діяв ОСОБА_11 , він виготовив викопіювання із кадастрової мапи щодо земельних ділянок, дозвіл на розроблення яких надано зазначеними рішеннями. Після проведення сесії ОСОБА_11 по телефону уточнив результат розгляду заяв і свідок повідомив про їх задоволення та, що ОСОБА_11 може їх отримати. Вони з ОСОБА_11 домовились про зустріч, під час якої він передав йому рішення та викопіювання з кадастрової мапи. Інших заяв від ОСОБА_11 він не приймав, рішення йому передавав лише один раз, про зміну рішень йому нічого не відомо. Пізніше він дізнався про затримання ОСОБА_13 .

Під час одночасного допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що він займався земельним питанням та підшуковував земельні ділянки ближче до міста Кропивницький, для подальшого їх отримання в оренду. Знайомий чоловік з прізвищем ОСОБА_14 повідомив, що знає учасників АТО, які погодяться отримати у власність землю та потім передати йому в оренду. Для пошуку вільних земельних ділянок він приїхав до Івано-Благодатненської сільської ради, де зустрівся із землевпорядником, який повідомив, що Івано-Благодатненська сільська рада може надати землю учасникам АТО. Потім він зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вони надали йому заяви, адресовані Івано-Благодатненській сільській раді про надання їм земельних ділянок і він приніс документи до сільської ради, де зустрівся із землевпорядником. ОСОБА_12 повідомив йому, що земля учасникам АТО буде надана і потім слід розрахуватись із головою сільської ради та повідомив, що слід буде сплатити 5000 грн. Він передав ОСОБА_12 500 грн для пришвидшення вирішення цього питання. Всю суму грошей потрібно було надати голові сільської ради під час отримання дозвільних документів на землю. Особисто ОСОБА_6 у нього грошей не просив. Після звернення до Івано-Благодатненської сільської ради та огляду земельної ділянки, в приміщенні сільської ради спочатку він особисто передав ОСОБА_12 500 грн для позитивного вирішення питань з надання земельних ділянок учасникам АТО. Свідок зазначив, що для зустрічі 27.07.2017 року йому телефонував обвинувачений.

Свідок ОСОБА_12 під час одночасного допиту зі свідком ОСОБА_11 категорично неодноразово заперечив, що він брав гроші у ОСОБА_11 або пропонував надати гроші сільському голові і жодним чином не натякав на такі дії. Після проведення сесії сільської ради, на якій було позитивно вирішено питання про надання земельних ділянок двом учасникам АТО сам йому зателефонував та цікавився, як отримати вказані рішення. Свідок, бажаючи допомогти учасникам АТО, пішов на уступки ОСОБА_11 та погодився передати рішення сільської ради, що і зробив пізніше під час короткотривалої зустрічі з ОСОБА_11 , під час якої ніякої розмови про гроші за отримання вказаних рішень між ними не йшлось. Свідок лише вручив рішення та пішов. Після того свідок з ОСОБА_11 не бачився та не спілкувався. Причини надання таких пояснень свідком ОСОБА_11 йому не відомі.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_15 , яка працює на посаді секретаря Івано-Благодатненської сільської ради, пояснила, що 11.07.2017 року відбулась чергова сесія Івано-Благодатненської сільської ради, на якій розглядались різні питання. Порядок денний проведення сесії та включені до нього питання був доведений до відома депутатів. На розгляд сесії, в тому числі, виносились дві заяви від учасників АТО - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельних ділянок для будівництва та ведення особистого селянського господарства по 30 соток кожному. Зазначені заяви подані їх представником ОСОБА_11 . За результатом обговорення вказаних заяв депутати прийняли позитивні рішення, оскільки всі присутні на голосуванні депутати сім осіб проголосували одноголосно надати згоду. Через 3-4 дні до сільської ради звернувся ОСОБА_11 щодо результатів прийнятого рішення за заявами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вона, як секретар сільської ради, повідомила, що відповідне рішення надасть їм після підписання сільським головою. Належно оформлені проекти рішень сільської ради за результатом проведення сесії сільської ради від 11.07.2017 року вона підготувала, подала на підпис голові Івано-Благодатненської сільської ради та після підписання зареєструвала в журналі реєстрації вихідних документів для видачі. Приблизно через неділю до неї зателефонував ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_8 відмовився від отримання земельної ділянки. У зв`язку з чим ОСОБА_11 просив змінити ОСОБА_8 на іншого учасника АТО. Оскільки на той час протокол проведення сесії не був завершений, вона довела вказане звернення ОСОБА_11 до відома депутатів сільської ради та сільського голову. Заперечень щодо заміни прізвищ від депутатів не надійшло, тому сільський голова повідомив їй, що можна замінити ОСОБА_8 у рішенні сільської ради. 25.07.2017 року приїхав ОСОБА_11 та повернув їй рішення сільської ради № 134 від 11.07.2017 року. Вона виготовила проект рішення та залишила голові сільської ради. Сесія депутатів з приводу внесення змін у раніше ухвалене рішення не скликалась. ОСОБА_13 , як сільський голова, якщо з чимось не погоджується має право не підписувати проекти рішень, підготовлених секретарем, однак зважаючи згоду депутатів, рішення № 134 від 11.07.2017 року після змін підписано сільським головою, після чого вона зареєструвала це рішення для подальшого направлення за належністю. В подальшому інформація про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою за рішеннями №№ 133, 134 від 11.07.2017 року дійшла до відома громади села, яка висловила свою незгоду із вказаними рішеннями, тому була скликана позачергова сесія депутатів, за результатом проведення якої рішення №№ 133, 134 від 11.07.2017 року були скасовані.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 пояснив, що він звертався до міськвиконкому м.Кропивницький із заявою про надання йому земельної ділянки, як учаснику АТО. У 2017 році до нього приїхало двоє осіб, які назвались співробітниками СБУ та запропонували йому допомогу в оформленні необхідних документів для позитивного вирішення питання щодо надання йому земельної ділянки. Він погодився на дану пропозицію та підписав деякі документи з метою сприяння оформлення землі, проте які саме, він не пригадує і зміст документів він не вичитував. З ОСОБА_11 він особисто не знайомий та ніколи з ним не зустрічався. В Івано-Благодатненську сільську раду із заявою про виділ йому земельної ділянки він особисто не звертався. Подібну процедуру пропонували ОСОБА_8 , який спочатку погодився, а потім відмовився від отримання землі. Самого ОСОБА_9 в правоохоронні органи не викликали і жодних пояснень він з приводу надання йому земельної ділянки не надавав. В подальшому йому надійшло рішення про надання йому земельної ділянки, а через деякий час і рішення про скасування попереднього рішення.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що з 2015 року він є депутатом Івано-Благодатненської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. 11.07.2017 року відбулась сесія сільської ради, під час якої розглядалось питання про виділення земельних ділянок двом учасникам АТО. За позитивне вирішення вказаного питання висловились всі депутати, які були присутні під час голосування. Через деякий час після проведення сесії йому зателефонувала секретар сільської ради, і повідомила, що необхідно змінити прізвище одного з учасників АТО, якому виділено земельну ділянку та з`ясовувала, чи надає він такий дозвіл. Він, як депутат, не заперечував проти такої заміни. Пізніше, через появу інформації, що виділення вказаних земельних ділянок було проведено з порушенням, на вимогу мешканців села, на позачерговій сесії сільської ради рішення сільської ради від 11.07.2017 року було скасовано.

Допитаний судом свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона у 2015 році обрана депутатом Івано-Благодатненської сільської ради. Влітку 2017 року на вирішення сесії сільської ради виносилось питання про виділення двом учасникам АТО земельних ділянок. Під час сесії, крім неї були присутні депутати ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 . Після доповіді сільського голови ОСОБА_6 вказаного питання і його обговорення шляхом голосування всі присутні депутати проголосували позитивно із вказаного питання та видано відповідне рішення. Після сесії їй зателефонувала секретар сільської ради ОСОБА_15 , яка повідомила про необхідність замінити одне з прізвищ осіб, якій виділено земельну ділянку, проти чого свідок не заперечувала. Пізніше на вимогу громади села вказане рішення сільської ради було скасовано і земельні ділянки повернуті у власність сільської ради.

Допитаний судом свідок ОСОБА_21 , який є депутатом вказаної сільської ради, пояснив, що на чергову сесію сільської ради, проведену 11.07.2017 року, на підставі поданих документів зокрема виносились питання про надання дозвільних документів на виділення земельних ділянок двом учасникам АТО. Заперечень щодо зазначеного питання присутні депутати не висловили та підтримали його одноголосним голосуванням. До проведення сесії до нього ніхто не звертався з приводу даного питання. Після сесії йому телефонувала секретар сільської ради ОСОБА_15 , яка повідомила, що один з тих учасників АТО, якому вирішено виділити земельну ділянку, відмовився від цієї земельної ділянки, та узгоджувала можливість замінити прізвище на іншу особу учасника АТО. Оскільки один учасник змінювався на іншого, для нього така зміна була не принциповою, тому він не заперечував проти такої заміни. Пізніше на позачерговій сесії сільської ради розглядалось питання про скасування рішення, прийнятого за результатами голосування 11.07.2017 року.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона є депутатом Івано-Благодатненської сільської ради. Влітку 2017 року під час чергової сесії сільської ради вирішувалось питання про надання дозволу на виготовлення документації на земельні ділянки двом учасникам АТО під забудову. Заяви подавались представником осіб, його повноваження депутати не обговорювали. Всі присутні на сесії депутати проголосувати позитивно із зазначеного питання. Після проведення сесії їй зателефонувала секретар сільської ради та повідомила, що просять замінити одного з учасників АТО, відносно якого вже прийнято рішення, на іншого учасника АТО з прізвищем « ОСОБА_22 ». Вона секретарю відповіла, що не проти проведення такої заміни осіб, оскільки земельна ділянка була незадіяна, а вона негативно ставиться до недбалого ставлення щодо землі. У випадку проведення сесії сільської ради для зміни у раніше прийняте рішення через відмову особи від надання дозволу на розроблення документації щодо відведення земельної ділянки, то така сесія була б проведена у звичайному порядку із оголошенням відповідної письмової заяви особи. В позачерговій сесії, яка відбулась 28.07.2017 року, вона участі не брала.

Допитана судом свідок ОСОБА_18 пояснила, що 11.07.2017 року відбулась сесія Івано-Благодатненської сільської ради. Під час сесії були присутні окремі депутати, голова сільської ради та секретар ОСОБА_15 , яка вела протокол. В оголошеному ОСОБА_15 порядку денному сесії присутнім депутатам повідомлено, що на розгляд сесії виноситься питання про надання двом учасниками АТО земельних ділянок під забудову. Земельні питання доповідав землевпорядник, який і зачитував відповідні заяви. На запитання голови сільської ради заперечень депутати не висловили, в обговорення не входили, одразу перешли до голосування та одностайно підтримали зазначене питання. Приблизно через два тижня їй зателефонувала секретар сільської ради ОСОБА_15 і пояснила, що один з учасників АТО відмовляється від отримання земельної ділянки, а інший учасник АТО, відносно якого питання не вирішувалось, погодився отримати земельну ділянку, тому ОСОБА_15 запитувала дозвіл на заміну прізвищ. Свідок з міркувань економії часу погодилась провести таку заміну. З протоколом проведення сесії вона не знайомилась.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що 11.07.2017 року вона, як депутат приймала участь в проведенні чергової сесії Івано-Благодатненської сільської ради, на якій, крім неї, також були присутні приблизно ще десять депутатів та голова сільської ради. Після доповіді порядку денного, проведено розгляд питань включених у нього, в тому числі і питання про виділення земельних ділянок двом учасникам АТО: ОСОБА_9 та іншій особі, прізвище іншого свідок не пам`ятає. Депутати одноголосно проголосували позитивно щодо надання земельних ділянок учасникам АТО. На вимогу депутатів їх можуть ознайомити з протоколами проведених сесій. Протокол сесії, проведеної 11.07.2017 року, для ознайомлення вона, як депутат, не вимагала. Після проведення сесії секретар сільської ради їй телефонувала та запитувала, чи надає вона дозвіл на заміну прізвища одного з учасників АТО, який відмовився отримувати землю на іншого учасника АТО ОСОБА_10 . Оскільки прохання надання землі висловив також учасник АТО, тому свідок по телефону не заперечувала замінити прізвище одного учасника АТО на іншого. 28.07.2017 року проведена позачергова сесія сільської ради в присутності мешканців села, на якій вирішено повернути вищевказані земельні ділянки у власність сільської ради.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 судом не допитувались у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від їх допиту. Незважаючи на клопотання сторони захисту щодо необхідності їх допиту, суду не вдалось можливим встановити місце знаходження вказаних свідків та вжити заходи по забезпеченню їх участі в судовому засіданні.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 за ч.3 ст. 368 КК України суду надані та досліджені судом наступні письмові докази:

- заяву ОСОБА_11 , подану до органів поліції 17.07.2017 року, в якій він повідомляє про вчинення кримінального правопорушення Івано-Благодатенським сільським головою ОСОБА_6 та землевпорядником ОСОБА_12 , які вимагають 5000 грн за винесення на розгляд сесії сільської ради та позитивне рішення сесії про надання дозволу на відведення земельних ділянок учасникам АТО з метою надання їх у власність;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000120 від 18 липня 2017 року, відносно ОСОБА_6 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України. Вказані відомості внесені за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, прокурор на підтвердження вини ОСОБА_6 посилається на відомості, отримані за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: контролю за вчиненням злочину у вигляді аудіо- відеоконтролю особи та спостереженням за річчю із використанням спеціальних технічних засобів, які надані та досліджені судом а саме:

- протокол огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 27.07.2017, з додатками, відповідно до якого у м. Кропивницькому з 13.50 год. по 14.10 год. під час проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту стосовно ОСОБА_6 у присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . ОСОБА_25 добровільно надав грошові кошти 5000 грн., які були оглянуті, ідентифіковані (помічені) та вручені ОСОБА_11 для передачі ОСОБА_6 ;

- протокол аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_6 від 18.08.2017, з додатком до протоколу диском DVD-R №185т/17 та DVD-R №188т/17, відповідно до якого зафіксовано зустріч ОСОБА_6 з ОСОБА_11 27.07.2017 о 15.22. год., передачу ОСОБА_6 документів ОСОБА_11 , а також зміст розмов вказаних осіб, у тому числі: на питання ОСОБА_11 , коли наступний раз сесія та чи встигне він зробити технічну документацію, ОСОБА_6 відповідає, що сесія ОСОБА_11 вже не потрібна, технічну документацію він затвердить особисто без сесії. Під час розмови ОСОБА_11 зі словами «це і ОСОБА_26 і ОСОБА_27 » кладе на стіл біля ОСОБА_6 конверт, під час розмови конверт перебуває на столі біля останнього. ОСОБА_6 повідомляє ОСОБА_11 , що після виготовлення «технічки» одразу телефонувати. ОСОБА_11 говорить «Там короче, хватит Вам». Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розмовляють про відмову однієї з осіб від земельної ділянки та її заміну;

- протокол огляду місця події від 27.07.2017 з додатками диск DVD-R із записом процесуальної дії, під час якого за участю понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 проведено огляд місцевості на узбіччі автодороги М-12 Кіровоград Умань, поворот на с.Івано-Благодатне Кіровоградського району, виявлено автомобіль ЗАЗ НОМЕР_1 , червоного кольору, поруч з яким перебував ОСОБА_6 , який рухався в напрямку автомобіля «Таврія» з номером НОМЕР_1 та тримав у руках білий паперовий конверт, який після зустрічі з працівниками поліції кинув на землю. У вказаному конверті виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5000 грн;

- протокол освідування від 27.07.2017 із додатком відеозаписом DVD-R, відповідно до якого проведено освідування ОСОБА_6 , за допомогою люмінесцентної лампи на долонях рук ОСОБА_6 виявлено світіння жовтого кольору, а також здійснено спиртові змиви з лівої та правої долонь рук ОСОБА_6 ;

- висновком судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів №935 від 19.08.2017 року , відповідно до якого на наданих на дослідження банкнотах та серветках зі змивами з рук ОСОБА_6 наявна спеціальна хімічна речовина люмінофор, спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхнях банкнот, та спеціальна хімічна речовина, що виявлена на серветках зі змивами з рук за хімічним складом збігаються та мають спільну родову належність між собою та з наданим зразком спеціальної хімічної речовини;

- висновком судової технічної експертизи документів № 172 від 02.08.2017, відповідно до якого надані на дослідження купюри відповідають грошовим знакам, які знаходяться в офіційному обігу на території України. В ультрафіолетових променях, крім елементів захисту на поверхнях лицевих та зворотних сторін грошових знаків жовто-зеленим кольором флуоресціюють значні за розміром плями.

Згідно обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 , ОСОБА_11 від імені учасників АТО - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 звертався до Івано-Благодатненської сільської ради з приводу надання останнім земельних ділянок. Проте, під час допиту свідок ОСОБА_11 суду не зміг пояснити, на якій правовій підставі він представляв ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , звертаючись від їх імені, відповідні докази на підтвердження заявлених ним повноважень в матеріалах кримінального провадження відсутні. Натомість допитаний судом свідок ОСОБА_9 вказав, що він особисто із ОСОБА_11 не знайомий, до Івано-Благодатненської сільської ради він не звертався, а документи щодо надання йому, як учаснику АТО землі, надавав лише особам, які представились працівниками СБУ.

На спростування своєї вини обвинуваченим 09.06.2020 року подано заяву, в якій він повідомив про здійснення відносно нього провокації злочину з боку поліції, оскільки попередні заяви аналогічного змісту залишені без відповідного реагування з боку прокуратури. До вказаної заяви долучив повідомлення про вчинення злочину від 29.07.2017 року, адресоване прокурору Кіровоградської області, в якому зазначив, що ОСОБА_11 , який представляв учасників АТО, у вирішенні питань надання їм земельних ділянок, у спілкуванні з ним постійно натякав на якусь винагороду. У відповідь отримував від нього категоричну відмову. В повідомленні зазначив, що дії ОСОБА_11 свідчать про спланованість працівниками поліції, просив внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по даному факту.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 на підтвердження провокації проти ОСОБА_6 надані документи, з яких вбачається, що ОСОБА_11 неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами, аналогічними тій, що подана ним 17.07.2017 року у даному кримінальному провадженні, а саме: 06.04.2017 року ОСОБА_11 до поліції подано заяву про притягнення посадових та службових осіб Управління держпраці у Кіровоградській області, ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, які вимагають у нього грошові кошти. 10.04.2020 року внесені відомості до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.368 КК України без зазначення заявника або потерпілого. 20.06.2017 року ОСОБА_11 звернувся до поліції із заявою про притягнення посадової особи Кіровоградської філії ДП «Укрветсанзавод», яка вимагає у нього неправомірну вигоду. 20.06.2017 року за даним фактом внесені відомості до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України без зазначення заявника або потерпілого.

Аналіз та оцінка вищевказаних документів, в поєднанні з доказами безпосередньо дослідженими судом у даній справі: заявою ОСОБА_11 , витягом з ЄРДР № 0000120, показами свідка ОСОБА_9 , пояснення самого ОСОБА_11 , дають суду підстави дійти висновку, що останній мав неодноразовий досвід участі у кримінальних провадженнях за злочини у сфері службової діяльності, ініційованих за його зверненнями.

Заперечення прокурора проти цього з посиланням на мотив активної громадянської позиції ОСОБА_11 , не видається переконливою, з огляду на часткове спростування його пояснень показами свідка ОСОБА_9 , порушення кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_11 лише за однією статтею КК України, вибірковість осіб відносно яких вони зареєстровані.

Хронологія звернень ОСОБА_11 з приводу притягнення посадових осіб до кримінальної відповідальності свідчить, що на час подання ним заяви 17.07.2017 року відносно посадовців Івано-Благодатненської сільської ради, він систематично співпрацював з правоохоронними органами, а його участь під час проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не була випадковою і стороною обвинувачення такої співпраці не спростовано.

Згідно ч.3 ст.271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантії справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних слідчих розслідувань. Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (справа «Веселов проти Росії», «Баннікова проти Росії», «Романаускас проти Литви»).

Відповідно до практики ЄСПЛ, усі докази отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення прав людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у п.1 ст.6 Конвенції з прав людини. Зазначене відповідає приписам ч.1 ст.87 КПК України.

Для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності на те підстав, притягнення її до кримінальної відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину.

Отже, для встановлення наявності провокації або її спростування, суд виходить з аналізу встановлених фактичних обставин справи, у співставленні дій правоохоронних органів та поведінки самого обвинуваченого, для з`ясування, чи був обвинувачений ОСОБА_6 залучений до кримінальної діяльності щодо прийняття ним, як сільським головою, неправомірної вигоди, або він був схилений до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Судом встановлено та підтверджується показами, як самого обвинуваченого, так і свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що ОСОБА_11 самостійно в літку 2017 року звернувся до сільської ради з приводу надання земель з відповідними заявами. Проявив ініціативу та запропонував сільському голові та землевпоряднику поїхати оглядати вільні земельні ділянки. Неодноразово обвинуваченому озвучував фразу «Що я буду винен в плані спонсорської допомоги?», навіть після заперечень з боку ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_6 грошей у нього не просив. Після сесії сільської ради ОСОБА_11 першим телефонував до землевпорядника та цікавився результатами розгляду заяв щодо виділення землі.

Подальший аналіз поведінки ОСОБА_11 свідчить, що особиста зустріч з обвинуваченим 27.07.2017 року була ініційована самим ОСОБА_11 , оскільки саме він зателефонував ОСОБА_6 та просив зустрітись. Під час зустрічі обвинуваченого з ОСОБА_11 , яка мала місце 27.07.2017 року, поведінка обвинуваченого характеризується пасивністю, натомість ОСОБА_11 був активним, наполегливим у розмові, і його дії в момент зустрічі характеризуються домінуванням над обвинуваченим: він замовив каву собі і обвинуваченому, завжди першим розпочинав діалог, перебуваючи на відкритій місцевості запросив обвинуваченого в порожній намет, а під час розмови висловлював фрази: «По селу я Вам поможу», «Це Вам от душі».

Таким чином, ОСОБА_11 під час зустрічі за його ініціативою, вів себе наполегливо з домінуванням, натомість поведінка самого обвинуваченого не свідчить про необхідність надати йому неправомірну вигоду та готовність до її прийняття.

Крім того, на час звернення ОСОБА_11 до правоохоронних органів із заявою 17.07.2017 року, в якій він просить притягнути до відповідальності посадовців сільської ради за вимагання коштів за внесення на розгляд сесії та позитивне вирішення питання про надання відповідних дозволів, Івано-Благодатненська сільська рада вже провела сесію, оскільки пленарне засідання депутатів відбулось 11.07.2017 року і рішення за заявами, поданими ОСОБА_11 , були позитивні.

Зважаючи на відсутність юридично оформлених повноважень ОСОБА_11 на представництво інтересів третіх осіб в зазначений період у відносинах з Івано-Благодатненською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, слід дійти висновку, що дійсні наміри ОСОБА_11 відрізняються від тих, на яких посилається обвинувачення в частині скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

З урахуванням наведеного, є важливим, що обвинуваченим після його затримання 29.07.2017 року та під час судового розгляду 09.06.2020 року подавались заяви щодо провокації злочину.

Обстановка та активна поведінка свідка ОСОБА_11 , як викривача, та безініціативна поведінка обвинуваченого викликають у суду розумний сумнів в тому, що дії правоохоронних органів були обмежені лише пасивним спостереженням за вчинюваним злочином. Будь-яких спростувань щодо відсутності провокації суду не надано та не наведено послідовних обґрунтувань про відсутність провокації, сторона обвинувачення обмежилась загальним формулюванням про її відсутність.

Встановлені в судовому засіданні вищенаведені обставини свідчать про те, що працівники правоохоронного органу за допомогою ОСОБА_11 дізнашись, що Івано-Благодатненська сільська рада була зацікавлена в ефективному розпорядженні власних земельних ділянок і безперешкодно надавала землю учасникам АТО, що підтверджується показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , а свідок ОСОБА_12 повідомив, що земельні ділянки учасникам АТО надавались з резерву, призначеного саме для таких цілей. Отримавши таку інформацію, було ініційовано безпідставне звернення ОСОБА_11 в інтересах третіх осіб учасників АТО до сільської ради щодо надання таким особам дозволу розпочати процедуру виділення земельних ділянок та в подальшому створено умови для пропозиції надання службовій особі, яка займає відповідальне становище сільському голові неправомірної вигоди за надання земельних ділянок учасникам АТО.

В подальшому, оцінивши відсутність з боку сільського голови формального контролю, що має здійснюватись під час прийняття відповідних заяв, та належної підготовки винесення таких звернень на розгляд порядку денного сесії депутатів, що також здійснюється сільським головою, згідно положень закону, що свідчить про позитивне ставлення сільського голови ОСОБА_6 до учасників АТО у вирішенні питань щодо надання їм земельних ділянок, не обмежившись пасивною поведінкою та спостереженням за поведінкою обвинуваченого, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів на підтвердження його вчинення, органи досудового розслідування своїми подальшими активними діями впливали на ОСОБА_6 , схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Вказане дає суду підстави дійти до переконання, що за даним епізодом пред`явленого обвинувачення, наявний факт підбурювання до вчинення злочину, оскільки ОСОБА_11 , активно співпрацюючи з поліцією фактично здійснював операцію з контрольованого вчинення корупційного діяння, так як був забезпечений засобами аудіо-, відеозапису, ідентифікованими грошовими купюрами для передання ОСОБА_6 , як неправомірної вигоди, і при цьому не було дотримано вимог щодо запобігання провокації злочину. Неправомірні дії обвинуваченого обумовлені активною поведінкою самого викривача злочину, який з високою вирогідністю, не був би вчинений, за умови відсутності факторів, провокуючих його скоєння.

В своєму узагальненні від 01.01.2008 року, Верховний Суд України зазначив, що провокація злочину є недопустимою, вказуючи на обов`язковість застосування судової практики ЄСПЛ при проведенні досудового слідства, а відтак і судам при розгляді таких справ необхідно перевіряти, чи не було з боку працівників поліції, та їхніх довірених осіб, підбурювання та організації скоєння злочину. Суд, встановивши вказані обставини, приходить до висновку, що оскільки вказаний злочин було спровоковано, отриманні внаслідок такої провокації докази є недопустимими.

Як вбачається, внаслідок негласних слідчих дій суду на підтвердження вини обвинуваченого надано:

- протокол огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 27.07.2017 року з додатками,

- протокол про результати аудіо, - відео контролю особи від 18.08.2017 року з додатками.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Вирішуючи питання допустимості як доказів протоколу огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 27.07.2017 року, та протоколу про результати аудіо, - відео контролю особи від 18.08.2017 року, суд зазначає, що у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Отже, суд, відповідно до вимог вищенаведеного, приходить до переконання, що протокол огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 27.07.2017 року, та протокол про результати аудіо, - відео контролю особи від 18.08.2017 року, як докази отримані внаслідок провокації, що є істотним порушенням прав ОСОБА_6 на справедливий судовий розгляд в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та свобод гарантованих Конституцією України, тому вказані докази визнаються судом недопустимими.

З матеріалів справи вбачається, що одразу після проведення негласних слідчих дій 27.07.2017 року органами слідства складено протокол огляду місця події, протокол освідування особи із застосуванням технічних засобів фіксації.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Шабельник проти України», «Тексейра де Кастро проти Португалії», Європейський суд зазначив, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

В інших справах Європейський суд з прав людини, зазначив, якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Вказане передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до недопустимих є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Отже, протокол огляду місця події від 27.07.2017 року, з додатками та протокол освідування особи від 27.07.2017 року з додатками, є похідними доказами від протоколу огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 27.07.2017 року, та негласної слідчої дії, проведеної 27.07.2017 року згідно протоколу про результати аудіо, -відеоконтролю особи від 18.08.2017 року, оскільки огляд місця події та освідування особи проведено на підставі фактичних даних, які отримані за результатами здійснення негласних слідчих дій. Оскільки, проведення негласних слідчих дій, відображені у протоколі огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 27.07.2017 року, та протоколі про результати аудіо, - відео контролю особи від 18.08.2017 року, здійснені з порушенням вимог закону, а самі протоколи визнані судом недопустими доказами, тому похідні від них протокол огляду місця події від 27.07.2017 року, з додатками та протокол освідування особи від 27.07.2017 року з додатками судом також визнаються недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Також суд зазначає, що під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні допущені інші суттєві порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Так, контроль за вчиненням злочину, здійснювався 27.07.2017 року та закінчувався фактичним затриманням ОСОБА_6 співробітниками УЗЕ в Кіровоградській області зі складанням протоколу огляду місця події із залученням понятих, тобто відкритим фіксуванням. Однак, всупереч вимогам ч.4 ст.271 КПК України, протокол про результати контролю за вчиненням злочину був складений не негайно у присутності ОСОБА_6 , а 18.08.2017 року одноособово слідчим, на 22 день після завершення негласної слідчої дії, з порушенням строку і порядку, встановленого законом.

Крім того, слід зазначити, що в протоколі про результати аудіо, -відеоконтролю особи від 18.08.2017 року зазначено, що у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії використовувався магнітний носій оптичні диски DVD-R ін.№188т, 185т/17.

Згідно ст.104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів, про це зазначається у протоколі.

Частиною 3 ст.104 КПК України встановлені вимоги до складання протоколу, та визначено, що вступна частина протоколу повинна містити, зокрема відомості про характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

Проте, як вбачається, зазначених вимог кримінального процесуального закону в даному кримінальному провадженні дотримано не було, оскільки в протоколі відсутнє зазначення найменування технічного засобу за допомогою якого здійснювалось фіксування слідчої дії, характеристики цього засобу, що виключає можливість висновку, що на долученому до вказаного протоколу носії інформації (оптичні диски DVD-R ін.№188т, 185т/17) містяться відомості, які фіксувались такими технічними засобами, на підставі чого у суду відсутні підстави вважати такі відомості поданими в оригіналі.

Верховним Судом в постанові від 31.10.2019 року по справі № 404/700/17 встановлено, що відеофонограма з оптичного диску є копією, встановити технологічні властивості відеограми за відсутності оригіналу та оригінального пристрою неможливо, тому наданий відеозапис не може бути використаний як належний доказ, тобто як такий, що здатний своїм змістом встановлювати факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, негласні слідчі дії проведені відносно ОСОБА_6 у формі аудіо-, відеоконтролю особи, полягають в негласній (без його відома) фіксації та обробці із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з його діями, словами, або рухами.

Проте, в порушення вимог ст.104 КПК України в протоколі, складеному 18.08.2017 року, документально не відображено повного перебігу даної процесуальної дії, так він взагалі не містить відомостей щодо порядку встановлення на ОСОБА_11 спеціального аудіо-, відео- спостережного обладнання, яке обладнання для аудіо-, відео- спостереження було встановлено та його характеристики. Ким саме проводилось встановлення та зняття спеціального обладнання в протоколі також не зазначено.

Відповідно до імперативних приписів ст.62, ч.1 ст.63 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Ці положення Конституції України знаходять своє пряме відображення у відповідних положеннях діючого Кримінального процесуального кодексу України.

Так, положення ст.17 КПК України розкривають зміст однієї з загальних засад кримінального провадження презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, особа має бути виправдана, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра і обвинувачення не можуть ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Прокурором надано інші докази, які безпосередньо досліджені судом та оцінені у їх сукупності, взаємозв`язку та визнані допустимими:

- рапорт слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_28 щодо вчинення сільським головою Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_6 службового підроблення, а саме: внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів;
- постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.07.2017 року, згідно якої прокурором відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_29 вирішено провести контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки вчинення злочину для фіксації скоєння тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових засобів та технічних засобів для спостереження, проведення яких покладено на УЗЕ в Кіровоградській області ДЗЕ НПУ;
- постанова про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 27.07.2017 року, згідно якої прокурором відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_29 вирішено для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми пов`язаної з вимаганням неправомірної вигоди, вчиненого посадовими особами спеціалістом землевпорядником Івано-Благодатненської сільської ради ОСОБА_12 та сільським головою ОСОБА_6 при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки вчинення злочину, з використанням у якості предмету неправомірної вигоди заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів, наданих ОСОБА_11 , для проведення контролю за вчиненням злочину - грошових коштів в сумі 5000 грн, які помітити спеціальним розчином «Промінь». Ідентифікування та помічення доручено співробітникам УЗЕ в Кіровоградській області ДЗЕ НПУ;
- ухвала слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 27.07.2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії: аудіо-відеоконтроль з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_6 , який працює на посаді голови Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії: спостереження за річчю з використанням спеціальних технічних засобів (ідентифіковані грошові кошти), які будуть надаватись ОСОБА_6 ;
- ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда про накладення арешту на майно, яке було вилучено 27.07.2017 року в ході проведення огляду місця події, а саме, грошові кошти в загальній сумі 5000 грн;
- постанова про освідування особи від 27.07.2017 року, згідно якої вирішено доручити слідчому СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_30 , ОСОБА_28 провести освідування підозрюваного ОСОБА_6 з метою виявлення на його тілі слідів кримінального правопорушення у вигляді спеціальних хімічних засобів люмінесцентного складу, які невидимі без застосування ультрафіолетової лампи;
- копія протоколу № 1 загальних зборів депутатів Івано-Благодатненської сільської ради та громади села Івано-Благодатне від 28.07.2017 року;
- протокол № 17 сімнадцятої позачергової сесії сьомого скликання Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, щодо розгляду питання про скасування рішень сільської ради № 133, 134;
- копія ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.08.2017 року, про надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_31 з метою відшукання та вилучення заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та долучених до них документів, журналів реєстрації кореспонденції, оригіналів, копій та проектів рішень Івано-Благодатненської сільської ради, що стосуються виділення земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а також протоколів засідань сільської ради;
- копія ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда про надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_6 з метою відшукання та вилучення заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та долучених до них документів щодо надання їм земельних ділянок, журналів реєстрації кореспонденції, оригіналів, копій та проектів рішень Івано-Благодатненської сільської ради, що стосуються виділення земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а також протоколів засідань сільської ради;
- копія ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда про надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_32 з метою відшукання та вилучення заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та долучених до них документів щодо надання їм земельних ділянок, журналів реєстрації кореспонденції, оригіналів, копій та проектів рішень Івано-Благодатненської сільської ради, що стосуються виділення земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а також протоколів засідань сільської ради;
- висновок експерта № 935 від 19.08.2017 року, яким проведено дослідження грошових купюр, вилучених 27.07.2017 року під час огляду місця події, і змиви з долоней ОСОБА_6 на предмет наявності на них нашарування спеціальної хімічної речовини та її родову належність;
- висновок експерта № 172 від 02.08.2017 року щодо відповідності вилученим 27.07.2017 року грошових банкнот тим, які знаходяться в обігу на території України та щодо наявності на їх поверхні скритих поміток, залишених люмінесцентною або іншою речовиною, крім захисних елементів;
- ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні Івано-Благодатненської сільської ради з метою відшукання та вилучення заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та долучених до них документів щодо надання їм земельних ділянок, журналів реєстрації кореспонденції, оригіналів, копій та проектів рішень Івано-Благодатненської сільської ради, що стосуються виділення земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а також протоколів засідань сільської ради;
- протокол обшуку від 08.09.2017 року, в ході якого проведено огляд приміщення Івано-Благодатненської сільської ради та вилучено: заяву про надання ОСОБА_8 дозволу на розроблення проекту землеустрою з додатками, заяву про надання ОСОБА_9 дозволу на розроблення проекту землеустрою з додатками, протокол сімнадцятої позачергової сесії сільської ради, журнал реєстрації вихідної кореспонденції;
- оригінал заяви ОСОБА_8 від 25.06.2017 року з додатками, адресовану Івано-Благодатненському сільському голові про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;
- копії паспорта ОСОБА_10 , картки платника податків та посвідчення серії НОМЕР_2 , виданих на його ім`я;
- оригінал заяви ОСОБА_9 від 25.06.2017 року з додатками, адресовану Івано-Благодатненському сільському голові про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;
- протокол № 16 шістнадцятої сесії Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області сьомого скликання від 11.07.2017 року, рішення з № 128 по № 134;
- рішення Івано-Благодатненської сільської ради від 11.07.2017 року: № 128 «Про встановлення податку на майно, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», № 129 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю», № 130 «Про встановлення єдиного податку» № 131 «Про встановлення транспортного податку», № 132 «Про встановлення акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів», № 133 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» стосовно ОСОБА_9 , рішення № 134 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» стосовно ОСОБА_10 . До кожного з рішення долучено реєстраційний список депутатів присутніх на засіданні сесії;
- протокол № 17 сімнадцятої позачергової сесії Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області сьомого скликання від 28.07.2017 року, рішення № 135;
- рішення Івано-Благодатненської сільської ради від 28.07.2017 року № 135 «Про відміну рішень шістнадцятої сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання від 11.07.2017 року № 133 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 » та № 134 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_10 »; До рішення долучено реєстраційний список депутатів присутніх на засіданні сесії;
- журнал реєстрації вихідних документів Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, розпочатий 01.01.2017 року;
- постанова про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 15.09.2017 року, якою заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з додатками, протокол № 16 шістнадцятої сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання від 11.07.2017 року, рішення №№ 128-134, протокол № 17 сімнадцятої позачергової сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання, рішення № 135, журнал реєстрації вихідних документів, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
- рішення двадцять другої сесії Івано-Благодатненської сільської ради шостого скликання № 138 від 13.06.2012 року «Про визнання повноважень сільського голови»;
- попередження щодо обмежень під час проходження державної служби, встановлених Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією»;
- посадова інструкція Івано-Благодатненського сільського голови.
Таким чином, дослідивши сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, суд беззаперечно приходить до висновку щодо їх недостатності на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України він підлягає виправдуванню.
До показів свідка ОСОБА_11 суд відноситься критично, оскільки вони носять неконкретизований характер: свідок не зміг пригадати, де, коли, за яких обставин він зустрічався з учасниками АТО перед зверненням до Івано-Благодатненської сільської ради, не запам`ятав суму, яку він мав віддати, та за яких обставини йому таку суму повідомили. Пояснення свідка ОСОБА_11 також носять суперечливий характер, оскільки спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , який заперечив факт знайомства з ОСОБА_11 та факт уповноваження ОСОБА_11 вирішувати земельні питання від його імені, також покази свідка ОСОБА_11 спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_12 , який і під час окремого, так і одночасного їх допиту заперечив, що брав гроші від ОСОБА_11 , називав останньому будь-яку суму грошей для себе або для обвинуваченого. Крім того, пояснення ОСОБА_11 спростовуються його власними показами суду, в яких він зазначив, що ОСОБА_6 у нього грошей не просив, а обвинувачений неодноразово відмовлявся від пропозицій допомоги, адресованих йому вказаним свідком. Також покази цього свідка спростовуються показами обвинуваченого, який з впевненістю пояснив суду, що ініціатором зустрічі 27.07.2017 року був ОСОБА_11 , а сам свідок ОСОБА_11 під час першого допиту суду пояснив, що перед 27.07.2017 року йому зателефонували, та запропонували зустрітись для отримання рішення сільської ради, хто саме свідок не пам`ятає, а лише під час повторного одночасного допиту зі свідком ОСОБА_12 повідомив, що йому телефонував обвинувачений. На підставі вищенаведеного, у суду виникають обґрунтовані сумніви у достовірності та правдивості показів свідка ОСОБА_11 .
Відповідно до п.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Принцип змагальностіконкретизовано в ст.22 КПК України, де зазначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається не винуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, дослідивши сукупність доказів, наданих стороною обвинувачення, суд беззаперечно приходить до висновку щодо їх недостатності на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України він підлягає виправдуванню за даним епізодом пред`явленого обвинувачення.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_6 своєї вини за епізодом пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України, його вина у скоєнні цього злочину, крім показів допитаних судом свідків також підтверджується письмовими доказами, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000120, згідно якого відносно ОСОБА_6 внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.366 КК України;

- рішенням двадцять другої сесії Івано-Благодатненської сільської ради шостого скликання «Про визнання повноважень сільського голови», яким сільська рада визнала повноваження сільського голови Івано-Благодатненської сільської ради ОСОБА_6 та його присягою;

- попередженням про обізнаність ОСОБА_6 про обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією» під час прийняття та проходження державної служби;

- протоколом обшуку від 08.09.2017 року, в ході проведення якого в приміщенні Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області виявлено та вилучено оригінал заяви ОСОБА_8 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою з додатками, оригінал заяви ОСОБА_9 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою з додатками, протокол сімнадцятої позачергової сесії сільської ради, журнал реєстрації вихідної кореспонденції;

- заявою ОСОБА_8 , адресованою Івано-Благодатненському сільському голові ОСОБА_6 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до якої долучені копії паспорта, картки платника податків та посвідчення ветерана війни учасника бойових дій, серії НОМЕР_3 ;

- заявою ОСОБА_9 , адресованою Івано-Благодатненському сільському голові ОСОБА_6 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до якої долучені копії паспорта, картки платника податків та посвідчення ветерана війни учасника бойових дій, серії НОМЕР_4 ;

- протоколом № 16 шістнадцятої сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання Кіровоградського району Кіровоградської області від 11.07.2017 року, під час якої розглядалось питання про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ;

- рішенням Івано-Благодатненської сільської ради № 133 від 11.07.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», в якому зазначено, що сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_9 , вирішила надати йому зазначений дозвіл;

- реєстраційним списком депутатів присутніх на засіданні, результати поіменного голосування під час прийняття вказаного рішення;

- рішенням Івано-Благодатненської сільської ради № 134 від 11.07.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», в якому зазначено, що сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_10 , вирішила надати йому зазначений дозвіл;

- реєстраційним списком депутатів присутніх на засіданні, результати поіменного голосування під час прийняття вказаного рішення;

- списками депутатів, присутніх на шістнадцятій сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання;

- копією протоколу № 1 загальних зборів депутатів Івано-Благодатненської сільської ради та громади села Івано-Благодатне від 28.07.2017 року, згідно якого депутати вирішили скасувати рішення сільської ради від 11.07.2017 року № 133 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 », та № 134 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_10 »;

- протоколом № 17 сімнадцятої позачергової сесії Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району від 28.07.2017 року, на який прийнято рішення № 135, яким відмінені рішення сільської ради 11.07.2017 року № 133 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 », та № 134 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_10 »;

- рішенням Івано-Благодатненської сільської ради № 135 від 28.07.2017 року «Про відміну рішень шістнадцятої сесії сільської ради сьомого скликання від 11.07.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 » та № 134 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_10 »;

- журналом реєстрації вихідних документів Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, розпочатий 01.01.2017 року, в якому за вихідними №№ 599, 600 зареєстровано видачу рішень №№ 133, 134 від 11.07.2017 року, а за вихідними №635, 636 внесені записи, згідно яких повідомлення про скасування рішень №№133, 134 направлені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Стороною захисту заперечується вина обвинуваченого у скоєнні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, з тих підстав, що ОСОБА_6 до неправомірних дій спонукали, підписання ним рішення № 134 не завдало ніякої шкоди, і зазначене рішення підписано ним за згодою депутатів з метою допомогти учасникам АТО.

Проте з такими доводами суд не погоджується, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; а також вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл, зокрема належить розпорядження землями територіальних громад , передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, та організація землеустрою.

При цьому згідно ст.46 Закону № 280/97-ВР сільська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань сільської ради.

Статтею 59 Закону № 280/97-ВР, передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської ради включається сільський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень.

Повноваженням щодо підписання рішення ради наділений сільський голова, згідно ч.4 ст.42 Закону № 280/97-ВР.

Відповідно до ч.5 ст.42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що питання щодо розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є предметом відання, виключно територіальних громад. Розгляд таких питань по суті проводиться колегіально у формі сесій на пленарних засіданнях. Вирішення питань щодо приватизації земель комунальної власності іншим посадовим особам територіальних громад законами не делеговано.

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді сільського голови Івано-Благодатненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, будучи присутнім на пленарному засіданні знав, що ніяких питань на користь ОСОБА_10 сесією сільської ради, що відбулась 11.07.2017 року не розглядалось. Питання стосовно надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на користь ОСОБА_10 , згідно вимог закону, підлягало включенню до порядку денного та винесенню на розгляд пленарного засідання сесії депутатів сільської ради. ОСОБА_6 усвідомлював необхідність скликання сесії для вирішення цього питання, проте в порушення вимог закону підписав та видав рішення з приводу питання, яке депутатами на пленарному засіданні не розглядалось, вони не голосували щодо цього питання та не ухвалювали рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_10 .

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за даним епізодом пред`явленого обвинувачення необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.366 КК України, оскільки він, як службова особа вчинив видачу завідомо неправдивих офіційних документів.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини скоєння даного кримінального правопорушення, з урахуванням виправдання обвинуваченого за ч.3 ст.358 КК України, обставина зазначена в обвинувальному акті як скоєння цього злочину з корисливих мотивів не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, тому вона підлягає виключенню з обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, судимостей не має.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеній Кіровоградським РС Кропивницького МВ пробації від 10.01.2018 року, вказано, що ОСОБА_6 має середні ризики небезпеки для суспільства і окремих осіб та скоєння повторного правопорушення, тому виправлення цієї особи можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, враховуючи відсутність шкоди та негативних наслідків від скоєного злочину, тому обираючи вид і міру покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України щодо питання чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та його зворотної дії у справах: № 5-1кс13, № 5-32кс13, № 5-6кс14), на стадії визначення тієї норми закону, яка встановлює вид і міру юридичної відповідальності, відбувається вибір такої норми, з`ясовується її зміст, форма та чинність, визначається редакція норми, яка діяла на момент вчинення діяння, встановлюється її дія у часі, просторі та щодо певного кола осіб (ст. ст. 4, 6, 7 та 8 КК). Крім того, необхідно враховувати й вимоги ст. 5 КК, згідно з якою новий закон має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, якщо він скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до правових висновків, наданих Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17, залежно від напряму дії нормативно-правових актів у часі (в т.ч. й закону про кримінальну відповідальність) дія закону в часі може бути прямою, зворотною або переважаючою (ультраактивною). Переважаюча дія полягає в тому, що правова норма продовжує свою дію після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини. Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, яке скоїв ОСОБА_6 , він вчинив в липні 2017 року.

У той час застосовувалась санкція ч.1 ст.366 КК в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 року, якою було передбачено покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, (п.215) в абзаці другому частини першої статті 366 слова "до двохсот п`ятдесяти" замінені словами "від двох тисяч до чотирьох тисяч".

Таким чином, на час постановлення даного вироку, з огляду на приписи ст.ст.4, 5 КК України, суд вважає, що підлягає застосуванню санкція частини 1 статті 366 КК України в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року.

Вирішуючи питання щодо можливості призначення додаткового покарання, суд виходить з наступного.

Санкція частини 1 статті 366 КК України передбачає покарання у виді штрафу або обмеження волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Верховним Судом України в постановах від 06.07.2017 року по справі № 5-164кс(15)17, від 21.11.2011 року у справі № 5-25кс11, від 28.11. 2011 року у справі № 5-19кс11 надано правову позицію, згідно якої при засудженні особи за частиною першою статті 366 КК у редакції до 1 липня 2011 року додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю могло бути приєднане лише до такого виду основного покарання, як обмеження волі.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_6 , додаткове покарання не призначається.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі в сумі 1237 грн - за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів, а також в сумі 1581,92 грн за проведення судово-технічної експертизи документів, слід віднести на рахунок держави, оскільки обвинуваченого виправдано за епізодом пред`явленого обвинувачення, на підтвердження якого проводились вказані експертизи.

Заході забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна на грошові кошти, накладений 04.08.2017 року, а також арешт майна обвинуваченого, накладений 03.11.2017 року, підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдати за недоведеністю.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому на період апеляційного оскарження не обирати.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, віднести на рахунок держави.

Арешт майна, грошових коштів, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04.08.2017 року, скасувати.

Арешт майна, належного ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03.11.2017 року, - скасувати.

Речові докази:

- змиви з правої та лівої долоні рук ОСОБА_6 , зразок чистої спиртової серветки, зразок спеціальної речовини, що поміщені в полімерний сейф-пакет № 0751513 та зберігаються кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

- грошові кошти в сумі 5000 грн, в полімерному сейф-пакеті № 0751513, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Кіровоградській області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_11 ;

- заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з додатками, протокол № 16 шістнадцятої сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання від 11.07.2017 року, рішення № 128-134, протокол № 17 сімнадцятої позачергової сесії Івано-Благодатненської сільської ради сьомого скликання, рішення № 135, журнал реєстрації вихідних документів, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1