справа № 563/65/21
У Х В А Л А
28 січня 2021 року м. Корець
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ відділення поліції № 7 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернулася в суд із клопотанням, яке погоджене з прокурором Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання зазначила, що 23.01.2021 року надійшов рапорт інспектора СРПП ВП №7 РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 про те, що цього ж числа на автодорозі Корець-Славута під час несення служби в наряді спільно з поліцейським СРПП ВП №7 РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , був зупинений автомобіль ЗИЛ-ІЗО, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , 1964 року народження, жителя с.Суховоля Житомирської області, який перевозив на кузові автомобіля біля 10 (десять) складометрів деревини породи "сосна" та "ялина", документи на які викликали сумнів у їх дійсності оскільки, згідно даних бирки на лісоматеріал вона була виписана на деревину породи "береза".
23.01.2020 року під час проведення огляду автомобіля марки «ЗИЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Суховоля Новоград-Волинського району Житомирської області, що проводився за добровільною згодою останнього, в його кузові автомобіля було виявлено складену деревину породи «ялина» та «сосна» у кількості близько 10 (десяти) складометрів, на якій відповідно до чинного законодавства було відсутнє опломбування. Крім того, ОСОБА_5 не надав жодних документів, які підтверджували б законність перевезення вищевказаної деревини. Вказує, що з показів ОСОБА_5 вбачається, що 22.01.2021 року до нього зателефонував знайомий, який попросив останнього перевезти його власні дрова, на що він погодився та 23.01.2021 року завантажив дрова у автомобіль, що перебував у користуванні, а саме автомобіль марки «ЗИЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та в результаті перевірки працівниками поліції вказаного вантажу було виявлено невідповідність бирки на лісоматеріали та товаротранспортної накладної при перевезенні деревини.
У зв`язку із цим автомобіль марки «ЗІЛ-130», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого ( ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 (до 2021 року Корецький район), а користувачем являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Суховоля, Новоград-Волинського району Житомирської областіразом із багажем у вигляді складеної деревини породи «ялина» та «сосна`у кількості близько 10 складометрів на якій відповідно до чинного законодавства було відсутнє опломбування було вилучено на внутрішню стоянку відділення поліції №7 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, що знаходиться в м.Корець, по вул. Київська, 17.
Підставою арешту майна вказує те, що автомобіль марки «ЗІЛ-ІЗО», державний реєстрацінйи номер НОМЕР_1 є доказом злочину, а саме знаряддям вчинення злочину. Його багаж у вигляді складеної деревини породи породи «ялина» та «сосна» у кількості близько 10 складометрів може бути предметом вчинення злочину, оскільки під час проведення огляду, на деревині було відсутнє опломбування. Документів на перевезення даної деревини у водія також не було. У разі повернення вищевказаного майна існує реальна можливість його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення зацікавленими на те особами. Арешт на дане майно необхідно накласти з метою збереження вказаних речових доказів. Окрім того, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.
У зв`язку із цим, з метою збереження речових доказів шляхом запобігання можливості їх приховування, знищення, передачі, відчуження виникла необхідність в проведенні такої слідчої дії, як накладення арешту на майно.
А тому, просить накласти арешт на автомобіль «ЗИЛ-130», державний реєстрацінйи номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , користувачем - ОСОБА_5 , із навантаженою на ньому лісодеревиною породи "сосна" та "ялина" близько 10 складометрів шляхом заборони власнику, користувачу або будь-якій іншій особі користуватись та розпоряджатись вказаним майном. А також, залишити автомобіль із багажем на території спеціального майданчика для зберігання затриманих транспортних засобів відділення поліції №7 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили клопотання задоволити.
Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. До суду подав клопотання, у якому просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з тим, що ним було подано працівникам поліції всі документи про легітимність перевезення та отримання деревини.
Користувач майна ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважає, що правові підстави для арешту майна відсутні.
Заслухавши учасників клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Судом встановлено, що 23.01.2021 року надійшов рапорт інспектора СРПП ВП №7 РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 про те, що цього ж числа на автодорозі Корець-Славута під час несення служби в наряді спільно з поліцейським СРПП ВП №7 РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , був зупинений автомобіль ЗИЛ-ІЗО, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , 1964 року народження, жителя с.Суховоля Житомирської області, який перевозив на кузові автомобіля біля 10 (десять) складометрів деревини породи "сосна" та "ялина", документи на які викликали сумнів у їх дійсності оскільки, згідно даних бирки на лісоматеріал вона була виписана на деревину породи "береза".
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 січня 2021 року було проведено огляд автомобіля марки «ЗИЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Суховоля Новоград-Волинського району Житомирської області, та було виявлено у кузові автомобіля складену деревину породи «ялина» та «сосна» у кількості близько 10 (десяти) складометрів, на якій було відсутнє опломбування та будь-які документи.
23 січня 2021 року автомобіль марки «ЗИЛ-130», державний реєстрацінйи номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , користувачем - ОСОБА_5 , із навантаженою на ньому лісодеревиною породи "сосна" та "ялина" близько 10 складометрів, котрі були вилучені під час проведення огляду місця події поблизу с. Жадківка Рівненського району, що підтверджується протоколом огляду місця події.
Разом з тим, слідчим не доведено наявність передбачених законом підстав та ризиків для накладення арешту на автомобіль.
Виходячи з положень ст. 173 КПК України, з огляду на вказані обставини, які встановлені слідчим суддею в ході судового розгляду клопотання, а також приймаючи до уваги, що належність автомобіля встановлена, відсутність на час розгляду клопотання можливості врахування п.3 ст.173 КПК України; наявності осіб, яким завдано шкоду, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для накладення арешту на автомобіль немає.
При цьому, будь-яких доказів того, що при відсутності арешту вказаний транспортний засіб може зазнати приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження, слідчим не надано, і таких доказів в ході судового розгляду не здобуто.
У відповідності до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
В даному провадженні слідчий своєчасно звернувся з обгрунтованим клопотанням про арешт речових доказів для досягнення певної мети в ході досудового розслідування, а саме для встановлення законності походження лісоматеріалів.
В судовому засіданні встановлено, що товарно-транспортною накладною серії ЖБТ №597966 від 26 жовтня 2020 року та додатком до неї підтверджується та обставина, що ОСОБА_9 придбав в ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»,, пункт навантаження "Пищівське лісництво" деревину породи "ялина" та "сосна", загальним об`ємом 10,0480 кубічних метрів на суму 2 997 грн. 65 коп. Водій ОСОБА_5 на автомобілі марки "ЗІЛ-130", державний номерний знак НОМЕР_1 здійснював перевезення вказаної деревини до вантажоодержувача ОСОБА_9 .
Власником майна надано документи для підтвердження походження лісопродукції, зокрема, товарно-транспортні накладні (а.п 12), щоденник приймання лісопродукції (а.п.17), рапорт про рух лісопродукції за жовтень 2020 року, також проведено перевірки за номером бирки (а.п.14). Дані обставини підтверджені також і слідчою.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Зважаючи на той факт, що органом досудового слідства не спростовано походження деревини, яка була вилучена під час огляду місця події від 23 січня 2021 року, що дерева є незаконно зрубаними, не має повідомлення потерпілого про незаконну порубку лісу, не зазначено, індивідуальні ознаки дерев породи сосна та дуб, тобто окрім їх кількості, також діаметр, довжину та об`єм колод деревини, що обов`язково має бути визначено відповідним протоколом оглядом майна, то з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
А тако, беручи до уваги вищевикладене та положення ч.2 ст. 173 КПК України, відсутність доказів, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, адже постанови про визнання його речовим доказами органом досудового розслідування суду не надано, доказів того, що майно автомобіль та деревина відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, слідчим також не подано, тому правових підстав для арешту майна не вбачається, у зв`язку з чим клопотання слідчого до задоволення не підлягає.
У відповідності до ст.169, ч.3 ст.173 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення поліції № 7 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000008 від 24 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 14 год.00 хв. 29 січня 2021 року.