Справа № 344/2979/20
Провадження № 11-кп/4808/357/20
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави,

в с т а н о в и в :
1. Зміст ухвали суду першої інстанції.
1.1. Ухвалою Івано-Франківської області від 08 липня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 термін тримання під вартою з визначеним розміром застави в розмірі 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень, відповідно до ухвали суду від 20.03.2020 до 05.09.2020.

1.2. Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення). Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу на більш м`який на даний час не встановлено і застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави слід продовжити, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий запобіжний захід здатен забезпечити запобігання зазначених вище ризиків.

2. Доводи апеляційної скарги:
- судом не дотримані вимоги законодавства щодо обґрунтування причин продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, не наведено фактичних обставин, не наведено і не конкретизовано з посиланням на відповідні докази продовження існування ризиків, як і не обґрунтовано неможливість застосування щодо ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу;

- висновки суду є недостатніми для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, який вже більше 7 місяців невиправдано утримується під вартою тоді, як за цей час потерпілий жодного разу не з`явився в судове засідання, справа стоїть на місці;

- цивільна дружина обвинуваченого весь цей час самостійно виховує та забезпечує двох неповнолітніх дітей обвинуваченого, живуть фактично на соцвиплати, потребують допомоги ОСОБА_8 , який не в змозі допомагати, перебуваючи під вартою.

Просить змінити оскаржувану ухвалу застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

3.2. Прокурор вважав рішення суду законним. Не зменшились та залишаються актуальними ризики. Обвинуваченому визначено заставу, а в зв`язку з відсутністю підстав для зміни на інший, більш м`який, запобіжний захід, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

4. Мотиви апеляційного суду.
4.1. Щодо можливості та меж апеляційного перегляду.

13.06.2019 Конституційний суд України визнав неконституційними положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому питання продовження строку тримання під вартою підлягає апеляційному перегляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін провадження, згідно приписів ст. 404, 405, 407 КПК України.

4.2. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

4.3. Щодо доводів апеляційної скарги.

Обґрунтованість обвинувачення апеляційний суд не оцінює, на цій стадії таке питання належить до компетенції суду першої інстанції.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкцією якої передбачено максимальний строк ув`язнення до семи років позбавлення волі.

Апеляційний суд, дослідивши дані матеріалів контрольного провадження, погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ймовірність такого покарання може сприяти виникненню намірів переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений неодноразово судимий.

Доводи апелянта з приводу того, що його цивільна дружина самостійно виховує та забезпечує двох неповнолітніх дітей обвинуваченого, живуть фактично на соцвиплати, потребують допомоги ОСОБА_8 , який не в змозі допомагати, перебуваючи під вартою, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Попередні судимості, відсутність джерела доходу, сім`ї є обставинами, які можуть сприяти виникненню намірів продовжувати злочинну діяльність.

Ці ризики є визначальними, оскільки можуть унеможливити досягнення завдань правосуддя впродовж розумного строку.

Тому висновок суду, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 відповідає обставинам провадження.

Апеляційний суд вважає, що тримання під вартою обвинуваченого під час здійснення цього кримінального провадження ще не вийшло за межі розумних строків за умов оперативного завершення розгляду і прийняття остаточного судового рішення, а розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, є обґрунтованим і співмірним.

5. Висновки
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції на даному етапі розгляду кримінального провадження відсутні, оскільки продовження строку тримання під вартою проведено з легітимною метою, відповідно до процедури, встановленої законом, і є необхідним за конкретних обставин даного провадження.

Апеляційний суд вважає за належне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5