Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/204/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2021, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бакай, Решетилівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.03.2021 включно. Визначено розмір застави в сумі 51581210 грн.
інші учасники судового засідання:
прокурор ОСОБА_9 ,
захисник-адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2021 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.03.2021 включно. Визначено розмір застави в сумі 51581210 грн., з покладенням обов`язку, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою замінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Мотивує свої доводи тим, що обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_8 жодних спроб переховуватися від слідства не вчиняв.
В матеріалах провадження наявна довідка Долинського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області від 14.01.2020, відповідно до якої ОСОБА_8 всі паспорти, які надають право виїзду за межі України здано на зберігання, що унеможливлює його виїзд за межі України.
Спроба знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, повністю перестав існувати у зв`язку з тим, що всі докази в рамках досудового розслідування були зібрані, що підтверджується протоколом про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 26.11.2020.
Всі інші ризики зазначені прокурором вважає припущенням.
Суд першої інстанції встановлюючи альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не обґрунтував її суму, яка значно перевищує встановлений граничний розмір, визначений ч.5 ст.182 КПК України та не перевірено майновий стан обвинуваченого для обрання спів розмірної суми застави
Підстава для призначення більшого розміру застави належним чином не доведена. Сума застави є непомірною. Непомірність застави позбавляє обвинуваченого права скористатися внесенням застави.
Захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою замінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що судом не були досліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного рішення.
Зазначив, що існування ризиків передбачених ст.177 КПК України є передчасними. Обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний жодних спроб переховуватися від слідства не вчиняв.
Всі докази в рамках досудового розслідування були зібрані, що підтверджується протоколом про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 26.11.2020.
Вважає твердження, що ОСОБА_8 вчинить нове кримінальне правопорушення є порушенням презумпції невинуватості, визначеної ст.. 62 Конституції України.
Судом першої інстанції при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не перевірено майновий стан обвинуваченого для обрання співмірної суми застави.
Захисник - адвокат ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову, якою відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з під варти.
Зазначає, що судом порушено порядок кримінального провадження та незаконно продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зазначає про відсутність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
До початку розгляду матеріалів апеляційного провадження обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що відмовляється від поданої апеляційної скарги в його інтересах захисником ОСОБА_11 , та просить розглядати апеляційні скарги захисників - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Не заперечив щодо розгляду апеляційних скарг за відсутності захисника ОСОБА_7 , оскільки останнім була подані відповідна заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги в інтересах обвинуваченого, та просили їх задовольнити, зауважили на тому, що подане клопотання не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, не має належного підтвердження наявних ризиків, стороною обвинувачення на думку сторони захисту приховується той факт, що деякі ризики відпали;
прокурора в кримінальному провадженні, якій заперечив щодо задоволення апеляційних скарг посилаючись на те, що ризики, які існували на стадії досудового розгляду не перестали існувати і після направлення справи на розгляд до суду, вважає, що наявність ризиків належно підтверджена рішеннями Печерського районного суду, які приймались на стадії досудового розслідування при обранні та продовженні строку тримання під вартою.
Дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з положеннями ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Ухвала суду про запобіжний захід у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою суддя повинен був в повній мірі дотриматися вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Колегія суддів не заперечує, що по даному кримінальному провадженні маються докази, що вказують на можливу причетність до вчинення злочину саме цією особою.

Не зважаючи на прийняті рішення щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування, при направленні кримінального провадження до суду та вирішенні клопотання щодо продовження строку тримання від вартою в порядку ст.315,331 КПК України суддя зобов`язаний проаналізувати наявність конкретних ризиків, які обумовлюють продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому відповідні ризики повинні бути належним чином доведені, викладені в матеріалах кримінального провадження та свідчити про необхідність в обранні саме цього запобіжного заходу.

Чинним законодавством в якості доречних та достатніх ризиків, які необхідні для утримання особи під вартою визначені ризики: можливої втечі; порушення громадського порядку; перешкоди встановлення істини в справі та можливості скоєння аналогічного злочину.

При винесенні рішення про обрання запобіжного заходу суд повинен керуватись ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоев проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

Враховуючи положення ч.4 ст.194 КПК України, колегія суддів визнає, що матеріали клопотання хоча і містять дані, які вказують на наявність підозри, однак слідчим та прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також недоцільності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так стороною обвинувачення в клопотанні зазначається щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_8 ризику переховуватись від суду, мотивуючи тим, що старша донька обвинуваченого в 2014 році вийшла заміж, змінила прізвище та наразі проживає на території Швейцарії. На думку сторони обвинувачення, цей факт є беззаперечним доказом того що останній має намір виїхати за межі України. Прокурором в суді апеляційної інстанції не заперечувалось, що обвинувачений ОСОБА_8 здав на зберігання документи, які дають право для перетину кордону, однак зазначив, що сторона обвинувачення вважає, що останній має намір нелегально перетнути кордон. Належного підтвердження цьому в суді апеляційної інстанції надано не було.
Щодо впливу обвинуваченого на свідків: виходячи із матеріалів клопотання встановлено, що деякі свідки кримінального провадження відмовлялись, або змінювали свої покази під час досудового розгляду, та після того як ОСОБА_8 був взятий під варту стали надавати правдиві покази. На думку сторони обвинувачення свідки відмовились від наданих раніше показань та від їх дачі у зв`язку із незаконним впливом на них зі сторони ОСОБА_8 , однак до суду не було надано належного підтвердження того, що хтось був притягнутий до кримінальної відповідальності з цього приводу, або за зазначених підстав було порушено кримінальне провадження.
Щодо перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином, орган досудового розслідування вважає, що оскільки ОСОБА_8 приховував від сторони обвинувачення документацію фінансово-господарської діяльності ТОВ «Долинський комбікормовий завод», яка в подальшому була вилучена та приєднана до матеріалів кримінального провадження, то зазначений ризик не відпав. Сторона захисту заперечила стосовно цього і наголосила, що провадження по справі завершено, зібрані всі матеріали, а кримінальне провадження знаходиться в суді на стадії попереднього судового розгляду, а отже зазначена обставина в клопотанні мала місце на досудовому розслідуванні.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_8 обвинувачується стороною обвинувачення зазначено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності посилаючись на те, що під досудового розслідування ОСОБА_8 було притягнуто до кримінальної відповідальності. В суді апеляційної інстанції встановлено, що наразі кримінальне провадження направлено до суду.

Щодо посилання сторони захисту, що протягом перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою ризики встановлені судом під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, не тільки не зменшилися, а і збільшилися. Колегія суддів вважає дане твердження безпідставним та таким, що спростовується матеріалами провадження, учасниками судового розгляду не заперечувалось, що на теперішній час скасовані рішення суду про накладення арешту на майно в даному кримінальному провадженню.

Та обставина, що ОСОБА_8 не вважає себе підозрюваним чи обвинуваченим та не згодний з тим, що у 2019 році кримінальне провадження розслідувалось слідчими ДБР не є беззаперечним доказом збільшення ризиків, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, оскільки це є способом захисту та не може бути ризиком.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.
Стороною обвинувачення не доведено те, що ОСОБА_8 може перешкоджати судовому розгляду, втечі, можливого впливу на свідків та скоєння нового або аналогічного правопорушення. Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 не відноситься до злочинів проти життя та здоров`я людини, таким що посягає на найвищі цінності для кожної особи та у суспільстві. Разом з тим, колегією суддів встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей; за місцем проживання характеризується позитивно, страждає на ішемічну хворобу серця, стенокардію, виразкову хворобу, негативних відомостей з приводу його репутації суду не представлено.

За вказаних обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Із врахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, того, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази того, що на теперішній час існують підтверджені відповідними доказами ризики, передбачені ст.177 КПК України чи заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, колегія суддів дійшла до висновку, що на час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за фактичним місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , яке було встановлено судом першої інстанції, про що свідчать копії судових рішень наявних в матеріалах апеляційного провадження.
Беручи до уваги наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що цей запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час подальшого судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 392, 405, 407, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2021, якою стосовно ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 19 березня 2021 року включно з визначенням розміру застави 51581210 ( п`ятдесят один мільйон п`ятсот вісімдесят одна тисяча двісті десять ) гривень змінити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, обравши стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому протягом строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду залишати житло за адресою його проживання: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок:

-прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м.Долинська Кіровоградської області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися від особистого спілкування, а також спілкування через свого адвоката з іншими учасниками кримінального провадження (потерпілі, свідки, експерти) поза межами процесуальної необхідності, і тільки за дозволу та присутності слідчого, прокурора, суду;

-надавати можливість працівникам органу Національної поліції безперешкодно з`являтися у житло за адресою: АДРЕСА_1 - з метою контролю за поведінкою обвинуваченого.

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду про тримання особи під домашнім арештом встановити до 19 березня 2021 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_8 - звільнити з-під варти негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2