Справа № 545/1838/20
Провадження № 1-в/545/367/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2020 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України щодо засудженої гр. ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В :
Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» 30.07.2020 року звернулась до суду із поданням про щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України щодо засудженої гр. ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесені зміни до ст. 309 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.
Частиною 1 пунктом 13 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною 2 статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частиною 2 статті 74 КК України ( особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. ).
Частиною 3 статті 74 КК України ( призначена засудженій міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженою покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 КК України. ).
Прохали привести вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2020 року та вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року у відповідність до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

У судовому засіданні прокурор не заперечував стосовно задоволення подання та приведення вироку у відповідність із чинним КК України в частині призначення покарання.
Засуджена та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, направивши на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи № 38-М-19, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що гр. ОСОБА_4 засуджена вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року, її визнано винною та призначено покарання за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточно засуджена до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст..70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 року, остаточно призначено покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_4 засуджена вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2020 року, її визнано винною та призначено покарання за ст.311 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст..70 ч.4 КК України призначеним покаранням повністю поглинуто покарання, призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року, та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили 04.04.2020 року.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII .
Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Вказаним Законом внесені зміни до ч.2 ст. 309 КК України, якими встановлено, що ті самі дії(передбачені ч.1 ст.309 КК України), вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 була засуджена вироком суду за ч.2 ст. 309 КК України із врахування такої кваліфікуючої ознаки, як - вчинення раніше особою злочину, передбаченою ч.2 ст.307 КК України.
Враховуючи, що зазначена кваліфікуюча ознака виключена Законом № 2617-VIII, тому ОСОБА_4 слід вважати засудженою за ч.1 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч.3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року покараннягр. ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.309 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, суд вважає за необхідне, пом`якшити їй раніше призначене покарання за ч.1 ст.309 КК України з 1 року позбавлення волі до 2 років обмеження волі, за ч.1 ст.309 КК України з 2 років позбавлення волі на 4 роки обмеження волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувавши в строк відбування покарання строк відбування покарання з 21.06.2018 року по 11.12.2020 року.
Необхідно привести у відповідність вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2020 року щодо ОСОБА_4 , та вважати остаточно призначеним покарання - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 70, 72, 74 КК України, ст.537, 539, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України щодо засудженої гр. ОСОБА_4 задовольнити.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_4 вну засудженою за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, ч.1 ст.309 КК України 4 років обмеження волі, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України и в строк відбування покарання строк відбування покарання з 21.06.2018 року по 11.12.2020 року.На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточно засуджена до 4 років обмеження волі. Відповідно до ст..70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 року, остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців обмеження волі.

Привести у відповідність до вимог чинного КК України вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2020 року щодо ОСОБА_4 , та вважати остаточно призначеним їй покарання - у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1