У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_3 , уродженці м. Києва, громадянці України, з вищою освітою, заміжній, маючій на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій 27.02.2020 року вироком Деснянського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненій від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України,

за участю:

засудженої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року визнано ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарань звільнена з іспитовим строком терміном 1 рік.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Згідно з п. 119 зазначеного Закону у статті 185 КК України в абзаці другому частини першої слова «від п`ятдесяти до ста» замінено словами «від однієї тисячі до трьох тисяч», а слова «або позбавленням волі на строк до трьох років» - словами «або обмеженням волі на строк до п`яти років».

У зв`язку із чим встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Інспектором Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено до суду подання про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_3 .

Представник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області і прокурор у судове засідання не з`явилися, а, відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджена ОСОБА_3 у судовому засіданні категорично заперечила щодо задоволення клопотання, прохала у ньому відмовити, зазначивши, що умови іспитового строку вона не порушує, залишилося до закінчення не багато часу, зокрема, у неї на утриманні двоє малолітніх дітей, що не уможливлює до неї застосування іншої міри покарання і вона має тяжке матеріальне становище.

Вивчивши надані матеріали, заслухавши засуджену, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 534 КПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Згідно підп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Разом з тим, за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року ОСОБА_3 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та згідно зі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, що унеможливлює застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Аналізуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, і має зворотну дію в часі, а також положення ст. 72,74,75 КК України, суд приходить до висновку, що відділ з питань пробації може звертатися до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до Закону України №2617-VIII виключно у випадку реального відбування засудженим призначеного вироком покарання. Проте вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року до засудженої ОСОБА_3 застосовано положення ст. 75 КК України та її звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбувається, а тому вирішення питання щодо приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», застосування положень ч. 3 ст. 74 та ч. 1 ст. 72 КК України та зарахування відбутої частини покарання є неможливим.

Крім того, будь-яких негативних наслідків для засудженої не настає, оскільки у випадку виконання нею покладених на неї обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку, засуджена звільняється судом від призначеного їй покарання, у той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання органу з питань пробації про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_3 слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 534, 537, 539 КПК України, ст. 72, 74, 75 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, щодо зниження покарання до максимальної межі встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено протягом семи днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя