№ 207/3130/20
№ 1-кс/207/1107/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання ст. слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що вона 01.12.2020 року приблизно о 00 год. 30 хв., знаходячись в коридорі квартири АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, утримуючи ніж у правій руці, нанесла один удар ножем в грудну клітину, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження, згідно довідки КНП КМР «МЛШМД» № 198 від 01.12.2020 року, у вигляді: торокообдоминального проникаючого поранення черевної порожнини, поранення діафрагми, поранення шлунку, поранення печінки. Внутрішньочеревна кровотеча. Гемопневматорекс зліва.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Підозрювана просила суд не застосовувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як вона не переховувалася та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання та реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , має малолітнього сина: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого вона виховує сама, так як є матір`ю одиначкою.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що взяття під варту - це крайній засіб і прокурор у судовому засіданні не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім у даній ситуації, так як підозрювана від органів досудового розслідування не переховувалась, має постійне місце проживання та реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , має малолітню дитину, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувалась, на обліку у лікаря -нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Взагалі у прокурора не має жодного доказу того, що вона викликалася та хоча б один раз не з`явилася до органів прокуратури чи поліції.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрювану ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України» (п.80) та від 11.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (п.29) наголосив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів. Тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національний суд не обґрунтує необхідності такого тримання й не буде розглянуто можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначених вимог закону у даному випадку виконано не було, оскільки жодного доказу наявності обставин, які б обґрунтовували необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 найбільш суворого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається лише на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що з огляду на ст.9 Загальної декларації прав людини та ст.29 Конституції України є недостатнім для задоволення клопотання в повному обсязі.

Переконливе обґрунтування того, що ризики перелічені в клопотанні можуть бути усунуті лише шляхом взяття її пд варту, слідчим та прокурором не наведено.

В клопотанні про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вказано обставини, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В рішенні від 06.12.2007 р. у справі «Попков проти Росії» Європейський суд, пославшись на п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов висновку, що тяжкість правопорушення не може бути достатньою підставою для застосування до особи найбільш тяжкого запобіжного заходу, оскільки тримання підозрюваного під вартою не може бути виправданим лише очікуванням того, що в подальшому він може бути покараний до позбавлення волі на підставі вироку суду. Підозрюваний повинен бути звільнений на час розслідування справи, якщо державні органи не зможуть надати достатньо вагомі підстави, які виправдовують його тримання під вартою. Органи влади повинні надати обґрунтовані підстави для будь-якого самого мінімального строку тримання під вартою.

А отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у поданому клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а сама по собі лише наявність обґрунтованої підозри не є підставою для позбавлення свободи. У такому випадку повинно бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст. 178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, приймаючи до уваги, що підозрювана має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , має малолітню дитину, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не переховується від органів досудового слідства, раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувалась, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваній необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваній ОСОБА_5 залишати житло з покладанням на неї обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 січня 2021 року, що полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 на вказаний строк наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_5 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1