УХВАЛА
про скасування постанови про закриття кримінального провадження

07 грудня 2020 року слідча cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянула скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Згідно із скаргою, ОСОБА_3 зазначав, що є потерпілим у кримінальному провадженні № 0001092 внесеному до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Заступником начальника слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України, закрите, про що 26 вересня 2018 року винесена постанова.

Вважав, що її слід скасувати.

Обґрунтовував це тим, що вона винесена незаконно, з порушенням вимог ч. 2 ст. 9, ч. 4 ст. 38, ст. 110, 384 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001092 внесеному до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України, йому не вручено пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, не перевірені його доводи, не допитано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не виконані вказівки постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2012 року, створені штучні докази в інтересах ОСОБА_5 , вилучено його заяву від 22 травня 2018 року.

Процедура розгляду.
Для розгляду скарги ОСОБА_3 призначались судові засідання.

Судове засідання від 20 листопада 2020 року відкладалось, через ненадання витребуваних матеріалів кримінального провадження № 0001092 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Судове засідання від 30 листопада 2020 року відкладалось, через ненадання витребуваних матеріалів кримінального провадження № 0001092 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В судове засідання від 07 грудня 2020 року, ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

ОСОБА_3 , звернувся із заявою про розгляд скарги без його участі.

В зв`язку із цим, відсутність поважних причин неявки інших учасників кримінального провадження, що викликались, слідча суддя розглянула скаргу без них та ОСОБА_3 .

Встановлені слідчою суддею обставини із посиланням на докази.
Згідно із витягом, 30 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження № 0001092, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, з такою фабулою:

«Судмедексперт Білоцерківського міськрайонного відділення КЗ КОР «КОБСМЕ» ОСОБА_5 створив штучні докази захисту, шляхом складання і видачі завідомо неправдивого висновку експерта № 25-56 від 05 вересня 2008 року, під час провадження досудового розслідування, за якими смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , від опікового шоку, будь-яких пошкоджень, окрім обгоріння тіла, не виявлено, що не відповідає дійсності, суперечить фактичним обставинам кримінального провадження № 0000011, вимогам чинного законодавства».

За ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, з такою фабулою:

«Судмедексперт Білоцерківського міськрайонного відділення КЗ КОР «КОБСМЕ» ОСОБА_5 приховав особливо тяжкі злочини: розбійний напад на ОСОБА_7 із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень 03 січня 2008 року у квартирі АДРЕСА_1 та вчинене умисне вбивство ОСОБА_7 , шляхом приховання, знищення і замаскування речових доказів насильницької смерті ОСОБА_7 від механічної асфіксії задушення петлею убивці».

За ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, з такою фабулою:

«Судмедексперт Білоцерківського міськрайонного відділення КЗ КОР «КОБСМЕ» ОСОБА_5 зловживав своїми повноваженнями, що спричинило тяжкі наслідки, що проявилося в тому, що він: штучно створив докази для сторони захисту убивці ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000011; умисно приховав умисне вбивство ОСОБА_8 ; штучно створив докази для сторони захисту у кримінальному провадженні № 0005698; штучно створив докази для сторони захисту у кримінальному провадженні № 0005757; приховав злочини, вчинені судмедекспертом Білоцерківського міськрайонного відділення КЗ КОР «КОБСМЕ», ОСОБА_9 ; штучно створив докази для сторони захисту у кримінальному провадженні № 0005348; штучно створив докази для сторони захисту у кримінальному провадженні № 0005349».

10 липня 2018 року, заступником начальника слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Мотивував її тим, що під час розслідування проведено усі необхідні та можливі слідчі дії, за результатами яких, фактичних даних, які свідчили би про вчинення ОСОБА_5 злочинів немає.

Мотиви з яких виходить слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, якими вона керувалась.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений: проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно із ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КПК України, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України, будь-яких слідчих дій в ньому не проводилось, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у ньому не допитувались.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ізч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України має містити мотивувальну частину, у якій зазначається мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посиланням на положення КПК України.

Оскаржувана постанова вказаним положенням КПК України не відповідає. Вона не містить обґрунтування відсутності в діянні ОСОБА_5 ознак складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України, з посиланням на фактичні дані і норми КК України. Проведення усіх необхідних і можливих слідчих дій, не підтверджено матеріалами кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Висновки слідчого судді.
Отже, зважаючи на те, що згідно із матеріалами кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України, будь-яких слідчих дій в ньому не проводилось, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у ньому не допитувались та оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України слідча суддя вважає, що її слід скасувати, як протиправну.

Отже, на підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 26 вересня 2018 року, про закриття кримінального провадження № 0005698 внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1