Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/787/2020 УХВАЛА
10 серпня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
представника цивільного позивача - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритне, Балтського району, Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, начальника командного пункту - заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "підполковник", на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, -
У ході судового розгляду захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 надав суду протокол загальних зборів особового складу військової частини НОМЕР_1 з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 425 КК України з передачею його на поруки особовому складу військової частини НОМЕР_1 .
У свою чергу обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі. Пояснив, що в травні 2014 року в умовах озброєної агресії, з тимчасово окупованої території АР Крим була виведена автомобільна та бронетанкова техніка військової частини НОМЕР_10 (правонаступником якої є в/ч НОМЕР_2 ), яка раніше обліковувалась за відповідними службами в/ч НОМЕР_10 в АДРЕСА_3 . Вивід техніки здійснювався військовим ешелонами разом із технікою інших військових частин, які дислокувались в АР Крим, яку було доставлено на материкову частину України та розвантаження якої здійснено на залізничній станції ІНФОРМАЦІЯ_2 на відстані 21 км. від Миколаєва. В подальшому у період часу з травня 2014 року по жовтень 2015 року, виведена військова техніка була розміщена та зберігалась на відкритій ділянці військового полігону біля АДРЕСА_4 разом із військовою технікою багатьох інших військових частин.
Окрім того, приблизно у березні 2016 року він маючи намір відремонтувати військову техніку власними силами, надав усне розпорядження сержантам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , здійснити переміщення облікованих за в/ч НОМЕР_2 двох автомобілів УРАЛ 4320 та бездокументально передати для ремонту "волонтеру" на ім`я ОСОБА_10 в район вул. Херсонське шосе у м. Миколаєві. Однак під час того як ОСОБА_4 перебував у зоні проведення АТО та після його повернення, місцезнаходження загаданого "волонтера" Сергія не вдалося встановити, а два військові автомобілі "УРАЛ 4320" було втрачено.
У вчиненому кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 щиро розкаявся та виявив бажання виправити свою поведінку та виправдати довіру, у зв`язку із чим просив задовольнити клопотання особового складу військової частини НОМЕР_1 та передати його на поруки до згаданого колективу військової частини із звільненням від кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що заявлене обвинуваченим та його захисником клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Положеннями ч. 1 ст. 47 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
1)особа вчинила злочин вперше;
2)діяння належить до кримінальних проступків або нетяжких злочинів;
3)особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася;
4)колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи;
5)особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.
Окрім того звільнення особи від кримінальної відповідальності є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.
Під час розгляду цієї справи судом встановлено наступне.
Вчинене ОСОБА_4 діяння органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 425 КК України.
Виходячи із змісту ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 425 КК України відноситься до категорії нетяжких.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дане кримінальне правопорушення вчинив вперше, у вчиненому щиро розкаявся та виявив бажання виправити свою поведінку, активно сприяв розкриттю злочину, є учасником бойових дій, за місцем проживання та проходження служби характеризується з позитивної сторони, нагороджений орденом та медалями, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.
Згідно протоколу загальних зборів особового складу військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2020 року було прийняте одностайне рішення про звернення до суду із клопотанням про передачу підполковника ОСОБА_4 на поруки особовому складу військової частини НОМЕР_1 .
Сам обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження за такою нереабілітуючою обставиною.
До того ж, представник військової частини НОМЕР_1 та прокурор також просили про задоволення клопотання та про закриття провадження у справі.
На підставі викладеного, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню, обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності, а провадження у справі - закриттю.
Що стосується вирішення цивільного позову, то суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права його вирішення в порядку цивільного судочинства.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2020 року на автомобіль марки "Hyundai ix35", 2013 р.в., сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_12 , VIN: НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_4 - скасувати.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2020 року на вантажний причіп ГКБ-8350, 1987 р.в., з номером шасі НОМЕР_9 , який перебуває на місці зберігання військової техніки (стоянки) у військовій частині НОМЕР_11 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_5 - скасувати та повернути до в/ч НОМЕР_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст.ст.284-288, 369-372,395 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку передачею його на поруки особового складу військової частини НОМЕР_1 , за умови що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений за ч. 1 ст. 425 КК України.
Цивільний позов прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_2 - залишити без розгляду. Роз`яснити цивільному позивачу його право на вирішення поданого цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2020 року на автомобіль марки "Hyundai ix35", 2013 р.в., сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_12 , VIN: НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_4 - скасувати.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2020 року на вантажний причіп ГКБ-8350, 1987 р.в., з номером шасі НОМЕР_9 , який перебуває на місці зберігання військової техніки (стоянки) у військовій частині НОМЕР_11 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_5 - скасувати, транспортний засіб повернути до В/ч НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1