КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артик Республіки Вірменія, є особою без громадянства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2, 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,, ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 13 вересня 2020 року включно, з визначенням застави для забезпечення виконання обов`язків у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315 300 грн.

Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 199 КПК України та що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу.
Як вказує сторона захисту, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисник наголошує на тому, що клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України, оскільки викладені в ньому обставини та додані до нього матеріали не містять жодних належних та допустимих, в розумінні кримінального процесуального закону, доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Апелянт вказує, що обсяг доказів, якими сторона обвинувачення наразі обґрунтовує пред`явлену ОСОБА_6 підозру не лише не збільшився за час його тримання під вартою, а й навпаки істотно зменшився.

Сторона захисту вважає, що слідчим суддею не було проведено аналізу всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного. Всупереч вимогам КПК України, клопотання слідчого, яке було предметом розгляду слідчим суддею, містить лише посилання на кілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без викладу реальних фактичних обставин, на підставі яких можна дійти об`єктивного висновку про наявність таких ризиків.

На думку захисника, під час визначення розміру застави, слідчим суддею не було враховано дані про те, що ОСОБА_6 має на утриманні хвору матір похилого віку, двох неповнолітніх дітей та дружину, яка позбавлена можливості працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. За таких обставин, визначений розмір застави не можна вважати помірним для підозрюваного та співмірним з майновим станом його родини.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисників та підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000094 від 20 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 2, 3 ст. 187 КК України.
26 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 2, 3 ст. 187 КК України.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано як: викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України; незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаний з проникненням у приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
27 травня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 липня 2020 року.
09 липня 2020 року слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2020 року зазначене клопотання задоволено та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 , строк тримання під вартою до 13 вересня 2020 року включно, з визначенням застави для забезпечення виконання обов`язків у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315 300 грн.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2, 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Таким чином, доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи, та відповідно не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволення клопотання про продовження стоку тримання під вартою ОСОБА_6 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, направити кримінальне провадження до суду неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, зокрема, необхідно: отримати висновок судово-медичної експертизи; встановити місцезнаходження речей потерпілого, зокрема автомобіля «TOYOTA Paseo»; отримати інформацію у операторів та провайдерів телекомунікацій; по отриманій у операторів та провайдерів телекомунікацій інформації провести аналіз телефонних з`єднань підозрюваних; провести заходи з метою встановлення додаткових можливих свідків у зазначених кримінальних правопорушеннях; встановити місцезнаходження ОСОБА_10 ; встановити особу, яка за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 16.05.2019 вчинила кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_12 , повідомити вказаній особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2, 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України; змінити повідомлення про раніше повідомлену підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ; провести розсекречування матеріалів отриманих у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в апеляційній скарзі захисника.

З огляду на зазначене вище колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_6 , строк тримання під вартою до 13 вересня 2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315 300 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 13 вересня 2020 року включно, з визначенням застави для забезпечення виконання обов`язків у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315 300 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3999/2020
Єдиний унікальний номер 761/20611/20
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1