Справа № 646/532/21
№ провадження 1-в/646/88/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника «Диканівської виправної колонії №12» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова, за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, буд. 36 та Державною установою «Диканівська виправна колонія №12», за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, буд. 1, клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся із клопотанням засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви, вважав її передчасною.

Представник колонії у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора, представника колонії, всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.03.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 29.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.03.2018 року залишено без змін.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.03.2018 року набрав законної сили 29.05.2018 року.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 ).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч. 3 ст. 154 КВК України імперативно передбачено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Досліджуючи матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суддя встановив, що відповідно до витягу з протоколу №2 засідання комісії від 13.01.2021 року Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» по розгляду матеріалів про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, комісія постановила не направляти матеріали до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду питання заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі згідно зі ст. 82 КК України, тому що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, повторно підлягає розгляду не раніше 13.01.2022 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КВК України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші кримінальні правопорушення та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

На підставі вищевикладеного, а також з поданих доказів вбачається, що передчасним є твердження, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням згідно ст. 82 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 09.02.2021 о 15-50 годині.

Суддя - ОСОБА_1