Провадження № 1-кс/537/918/2020
Справа № 537/3753/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, де просить накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню №0001338 від 24.10.2020, а саме: правий та лівий кросівок «Situo», 45 розміру, пара носків, білого кольору на одному з яких є помітний слід речовини бурого кольору, схожої на кров, штани чорного кольору, куртку синього кольору, які 24.10.2020 добровільно видав ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001338 від 24.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Так, 23.10.2020 невстановлена особа, перебуваючи біля магазину «Smart store» по вул. Гагаріна, 4в в м. Кременчуці нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , 1970 р.н. у вигляді перелому ребер, внаслідок чого останній був доставлений до 3 МКЛ м. Кременчука. 24.10.2020 ОСОБА_4 в присутності своєї матері ОСОБА_6 , добровільно видав працівникам поліції правий та лівий кросівок «Situo» 45 розміру, пару носків білого кольору на одному з яких є помітний слід речовини бурого кольору, схожої на кров, штани чорного кольору, куртку синього кольору, в яких він був одягнутий у вечірній час 23.10.2020. 24.10.2020 даний одяг визнано речовими доказами. Беручи до уваги те, що в ході проведення досудового розслідування постала необхідність у проведенні необхідних слідчих дій, встановлення об`єктивно істини у справі, шляхом дослідження речей та проведення експертизи, з метою їх збереження прокурор просить накласти на вилучене майно арешт.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву згідно якої просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує.
Власник майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву згідно якої просить клопотання розглядати без його участі, проти накладення арешту не заперечує.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали в їх сукупності, дійшов до таких висновків.
Як встановлено в судовому засіданні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 10001338 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 23.10.2020 невстановлена особа, перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вул. Гагаріна, 4в в м. Кременчуці нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , 1970 р.н. у вигляді перелому ребер, внаслідок чого останній був доставлений до 3 МКЛ м. Кременчука.
На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.
24.10.2020 ОСОБА_4 в присутності своєї матері ОСОБА_6 , добровільно видав працівникам поліції правий та лівий кросівок «Situo» 45 розміру, пару носків білого кольору на одному з яких є помітний слід речовини бурого кольору, схожої на кров, штани чорного кольору, куртку синього кольору, в яких він був одягнутий у вечірній час 23.10.2020, що підтверджується заявою від 24.10.2020.
Постановою про визнання речовими доказами від 25.10.2020, зазначений одяг визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженню № 0001338 від 24.10.2020 та передано до камери зберігання речових доказів ВП №1 КВП ГУНП в Полтавській області.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню №0001338 від 24.10.2020, а саме: правий та лівий кросівок «Situo», 45 розміру, пара носків, білого кольору на одному з яких є помітний слід речовини бурого кольору, схожої на кров, штани чорного кольору, куртку синього кольору, які 24.10.2020 добровільно видав ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1