Провадження № 1-кс/344/4441/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001814 від 25.07.2020 року відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001814 від 25.07.2020 року.

В обґрунтування якого посилався на те, що 25 липня 2020 року, близько 03 год, ОСОБА_5 перебував по вул. Івасюка, в м. Івано-Франківську, де зустрів знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого всі втрьох направилися до магазину «Пісня», що по АДРЕСА_1 .

В цей час на лавці біля входу в магазин «Пісня» знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Підійшовши до вказаних осіб, ОСОБА_5 почав безпричинно вживати в сторону ОСОБА_8 слова ненормативної лайки. З метою захисту ОСОБА_8 , ОСОБА_10 зробив зауваження ОСОБА_5 , після чого останній, обурившись на зауваження, вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_10 .

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_10 , винник умисел на вчинення протиправних дій відносно останнього, а саме заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи біля ОСОБА_10 , діючи умисно, взяв у руку перцевий балончик, який мав при собі, та розпилив його вміст у сторону потерпілого, після чого одразу ж наніс удар правою ногою в ділянку голови ОСОБА_10 , який в цей час сидів на лавці.

ОСОБА_10 , з метою самозахисту, накинувся на ОСОБА_5 , в результаті чого між ними зав`язалась бійка, до якої приєдналися ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка тривала близько однієї хвилини. В ході бійки ОСОБА_7 побіг у невідомому напрямку, а ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 після завершення бійки пішли у напрямку вулиці Хоткевича, в м. Івано-Франківську. У свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились лежати на землі навпроти магазину «Пісня».

В подальшому, ОСОБА_8 допомогла піднятися із землі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого допомогла пройти останнім до лавки, яка знаходилася біля магазину.

Близько 03 год 15 хв того ж дня, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 , повернулися до магазину «Пісня», та підбігши до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які сиділи на лавці, почали наносити останнім удари у різні ділянки тіла, в результаті чого між ними знову зав`язалася бійка, яка тривала близько 10 секунд. Одразу ж після цього, ОСОБА_5 почав тікати за будівлю вищевказаного магазину, а ОСОБА_10 побіг вслід за ним.

Перебуваючи за магазином «Пісня», між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 продовжилася бійка, в ході якої ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, взяв у руку предмет, ззовні схожий на ніж, який мав при собі, та умисно наніс ним удар в область живота ОСОБА_10 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, наскрізного поранення печінки, проникаючого поранення передньої стінки дванадцятипалої кишки, дотичного поранення підшлункової залози, гемоперитонеуму, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, неодружений, на утриманні одна малолітня дитина, із неповною вищою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

25 липня 2020 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Постановою керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001814 до 25.10.2020 року включно.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до

ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися.

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про можливе місце їх перебування.

- п. 5 вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його схильність до вчинення злочинів.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання чи особистої поруки не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та можливості незаконно впливати на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, тобто не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, пославшись на необґрунтованість ризиків, наведених прокурором, часткове визнання підозрюваним своєї вини, бажанням відшкодувати витрати на лікування потерпілого, а також просила врахувати, що на утриманні підозрюваного є малолітня дитина. Також заначила про необгрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри за ч.1 ст.121 КК України, яка не підтверджена жодними доказами.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначити йому розмір застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

27.07.2020 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 22.09.2020 року включно.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, відповідно до якої, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

За приписами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, оскільки доведеність вини підозрюваної особи потребує перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу. Таким чином, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків такого ступеню, які б давали підстави слідчому судді продовжити застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 , а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного, який утримує малолітнього сина, має постійне місце проживання та реєстрації, що свідчить про наявність у ОСОБА_11 сталих міцних соціальних зв`язків.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який з урахуванням усіх обставин, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує поведінку як підозрюваного так і потерпілого під час події злочину та інші додані до клопотання, зокрема і стороною захисту докази, які на думку слідчого судді в майбутньому можуть вплинути на кінцеву кваліфікацію дій підозрюваного.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки, а саме: прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0001814 від 25.07.2020 року відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2

Покласти на ОСОБА_5 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування із свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді діє до 24 жовтня 2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1