Єдиний унікальний номер 722/1425/20
Номер провадження 1-в/722/185/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю
прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» та голови спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 та голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_7 звернулися до суду з клопотанням про умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 , представник виправної колонії ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та з наведених у ньому підстав просили задовольнити.
Голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 покладає на розсуд суду.
Заслухавши пояснення та доводи учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28.03.-01.04.2013 року ОСОБА_5 засуджено за п.п.4,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.304, ч.2 ст.121, ст.70 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.02.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 11.08.2010 року по 26.05.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 відраховується з 11.08.2010 року.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 27.10.2021 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних злочинів, одні з яких є тяжкими злочинами (ч.2 ст.121, ч.1 ст.304 КК України), а інший особливо тяжким злочином (ч.2 ст.115 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 13 років 11 місяців 26 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 11.08.2010 року.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.08.2010 року. За час перебування у слідчому ізоляторі м.Львів до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. За час відбування покарання в колонії до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки тричі заохочувався у вигляді оголошення подяки (18.10.2017 року, 12.07.2019 року та 17.04.2020 року).
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №206 від 01.09.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до установи і по жовтень 2014 року бажання залучатися до оплачуваної суспільно-корисної праці не виявляв. З листопада 2014 року і по січень 2015 року перебував у слідчому ізоляторі м.Київ. З лютого 2015 року по травень 2016 року до оплачуваних робіт на підприємстві установи не залучався. З червня 2016 року по листопад 2017 року був працевлаштований в якості різноробочого дільниці по просіву муки вапнякової. З грудня 2017 року по січень 2019 року до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, до персоналу колонії з приводу працевлаштування не звертався. З лютого 2019 року по даний час працевлаштований в якості різноробочого дробильно-помольної дільниці установи, нарікань зі сторони виробничого персоналу відносно його відношення до праці не надходило.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 24.09.2020 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 , встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по відношенню до персоналу установи тактовний, у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. В 2018 році отримав спеціальність «Машиніст каменерізальних машин» в навчальному центрі, який функціонує при установі. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, робить для себе належні висновки, являється членом ради колективу відділення соціально-психологічної служби №6, реалізовує програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт», відвідує православну церкву в установі та займається ранковою фізичною зарядкою, утримує у чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.
Згідно вироку суду засуджений ОСОБА_5 своєї винуватості у вчинених злочинах в ході судового розгляду кримінального провадження не визнавав, однак під час відбування покарання усвідомив ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів та визнав свою винуватість, про що заявив в судовому засіданні.

Згідно довідки медичної частини №219 від 01.09.2020 року засуджений ОСОБА_5 по прибуттю в установу був комісійно оглянутий лікарями. Діагноз: Хронічна венозна недостатність лівої гомілки. Працездатний з раціональним працевлаштуванням. На даний час стан здоров`я засудженого задовільний.

Опитаний в судовому засіданні завідувач медичною частиною ОСОБА_8 пояснив, що за час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_5 на лікуванні у медичній частині не перебував та за медичною допомогою не звертався, однак він не виключає, що в разі загострення наявної у нього хвороби, засуджений міг самостійно лікуватися за допомогою медикаментів, отриманих посилками і передачами від рідних. З наявним у засудженого захворюванням нижніх кінцівок не рекомендується залучати його до важких робіт, зокрема до робіт у шахті підприємства, а також не рекомендується його працевлаштування на роботах, виконання якої вимагає постійного перебування у стоячому положенні. На даний час роботи, які виконує засуджений, є важкими для нього, однак він їх виконує виключно з власної ініціативи.

Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №109, станом на 01.09.2020 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_5 в установі на виконанні не перебуває.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення №6 з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 станом на 31.08.2020 року довів своє виправлення (протокол №6 від 31.08.2020 року).
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28.03.-01.04.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 (одинадцять) місяців 8 (вісім) днів.
У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Залізничному районному суду м.Львова.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1