Справа № 168/280/20
Провадження № 1-кп/168/42/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000087 від 07.04.2020 року, про обвинувачення за частиною 1 статті 259 КК України

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубечне Старовижівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше судимого, фізичної особи-підприємця

В С Т А Н О В И В:
06 квітня 2020 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я поруч із багатоквартирним п`ятиповерховим будинком, що розташований по АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, після сварки з батьком ОСОБА_5 , з хуліганських спонукань та прямим умислом, спрямованим на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, з метою грубого порушення громадської безпеки, достовірно знаючи про те, що у багатоквартирному будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2 , не містяться вибухові речовини, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення порушить громадську безпеку та дезорганізує діяльність відділу поліції, діючи умисно, здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1110і» , ІМЕІ № НОМЕР_1 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 за номером екстреного виклику поліції «102» Головного управління Національної поліції у Волинській області та завідомо неправдиво повідомив оператору про те, що в смт.Стара Вижівка по вул.Незалежності заміновано вибуховою сумішшю «гексоген» багатоквартирний будинок №62 і відбудеться вибух, тим самим зробив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений частиною 1 ст. 259 КК України, а саме, завідомо неправдиво повідомив про підготовку вибуху, який загрожував загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся та пояснив, що в той вечір після сварки з батьком із власного телефону «Nokia», номер НОМЕР_2 зателефонував на номер "102" та повідомив про замінювання будинку, де він проживає разом з батьками.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця події від 06 квітня 2020 року та ілюстративною фото-таблицею (а.с.29-33); постановою про визнання предметів речовими доказами від 07 квітня 2020 року; протоколом огляду речей (а.с.37); копією аудіо інформації - дзвінка ОСОБА_4 на номер "102" про замінування будинку; протоколом огляду речей (диска) від 10 квітня 2020 року. Крім цього, винуватість ОСОБА_4 доводиться показаннями свідка ОСОБА_6 , який показав суду, що чув як обвинувачений ОСОБА_4 телефонував на номер "102" та повідомляв про замінування будинку; свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які показали, що бачили як приїхали працівники поліції на виклик обвинуваченого, проте замінування будинку вивлено не було.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена в судовому засіданні повністю, а його дії, які виразились в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожував загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками суд кваліфікує за частиною 1 статті 259 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, а також те, що шкоди кримінальним правопорушення завдано не було.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин по справі не встановлено.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» обмежень щодо повторного застосування ст. 75 КК України стосовно особи, яка вчинила новий злочин після звільнення від призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, закон не містить.
Беручи до уваги всі обставини по справі, особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде у справедливому співвідношенні та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого та обставинам, що пом`якшують його покарання, встановленим під час розгляду кримінального провадження.

На підставі ст.174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвали слідчого судді Старовижівського районного суду від 09 квітня 2020 року, на речові докази, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.
Керуючись статтями 12, 50,51, 65-67, 75, 76, 259 КК України,

статтями 373, 374, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, заборонити відвідувати заклади громадського харчування та заклади, у яких провадиться діяльність у сфері розваг з 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Скасувати арешт, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Старовижівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року, на речові докази: мобільний телефон «Nokia», моделі 1110i, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1