Справа № 592/9700/20
Провадження № 1-кп/592/691/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0001269, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Роща Сумського району Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, учасника бойових дій, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , протягом року, а саме в період часу з 20 вересня 2019 року по 04 березня 2020 року, систематично, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме: словесно ображав нецензурними словами, погрожував, здійснював психологічний тиск щодо потерпілої, що згідно висновку судової психологічної експертизи призвело до наявних тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами фізичних та психічних (моральних) страждань потерпілої, вказана ситуація є для неї психотравмуючою, безпосередньо викликає психічний дискомфорт.

Зокрема, 20 вересня 2019 року о 17:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме: вчинив сварку, в ході якої висловлював словесні образи та чинив психологічний тиск щодо матері ОСОБА_4 , чим завдав шкоду її психічному здоров`ю. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2019 року за вказаним фактом ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 годин.

Крім того, 31 січня 2020 року о 13:10 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме: висловлював словесні образи, принижував та чинив психологічний тиск щодо потерпілої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

В подальшому, 23 лютого 2020 року о 19:12 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме висловлював словесні образи, принижував та чинив психологічний тиск щодо потерпілої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2020 року, в тому числі за вказаними фактами домашнього насильства, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Крім того, 22 лютого 2020 року близько 22:40 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме вчинив сімейну сварку, під час якої погрожував, чинив психологічний тиск щодо потерпілої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

В подальшому, 01 березня 2020 року о 18:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме висловлював словесні образи, принижував, погрожував, чинив психологічний тиск щодо потерпілої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Не зупиняючись на вчиненому, 04 березня 2020 року об 11:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, що відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до психологічного насильства, а саме висловлював словесні образи, слова нецензурної лайки на адресу потерпілої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2020 року, в тому числі за вказаним фактами домашнього насильства ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, проте надавати суду покази щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення відмовився.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_4 , вона разом зі своїм сином ОСОБА_6 та співмешканцем ОСОБА_8 мешкають в домоволодінні АДРЕСА_1 , при цьому вона з чоловіком живуть в будинку, а син у флігелі. Починаючи з 2013 року між ними існують напружені стосунки, протягом останнього року син постійно її ображає, принижує, висловлюється в її бік нецензурною лайкою, влаштовує нічні сварки, намагався її задушити, прибив дверима руку. Вона дуже боїться обвинуваченого, через його поведінку погіршився стан її здоров`я, підвищується тиск, її трусить, вона не може спати вночі, вимушена приймати заспокійливі ліки. Причиною такої поведінки обвинуваченого та конфліктів, на думку потерпілої, є зловживання її сином алкогольними напоями. Він постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, систематично влаштовує сварки, працівники поліції за її викликами приїздять постійно. Потерпіла підтвердила, що 20 вересня 2019 року, 31 січня 2020 року, 22 та 23 лютого 2020 року, 1 та 4 березня 2020 року її син в черговий раз вчинив щодо неї домашнє насильство, нецензурною лаявся в її бік, висловлював в її бік погрози, в тому числі спалити будинок, внаслідок чого викликалася поліція та складалися адміністративні матеріали. Потерпіла брала участь в судових розглядах вказаних протоколів. Призначені адміністративні стягнення за постановами суду її сином не виконані, громадські роботи він не відробляє, штраф не сплачує, бо немає коштів через те, що ніде не працює. Потерпіла вказала суду, що така поведінка обвинуваченого є систематичною, а вчинення домашнього насильства її сином завдало їй психологічних страждань, душевних переживань, тривоги та страху.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 , який проживає з потерпілою однією родиною 20 років, суду пояснив, що обвинувачений зловживає спиртними напоями, постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння та влаштовує сварки, під час яких обзиває потерпілу, висловлює в її бік погрози, одного разу вдарив її та душив. Така поведінка обвинуваченого є систематичною, потерпіла його дуже боїться, після всього стан її здоров`я значно погіршився, піднімається тиск, вона приймає ліки від серця, її трусить, вона не можу спати вночі. Точного часу свідок пригадати не може, та протягом останнього року за викликом потерпілої приїздили працівники поліції не менше 10 разів. В його присутності складалися протоколи про адміністративні правопорушення та в судові засіданні по їх розгляду свідок не ходив. Одного разу виносився навіть обмежувальний припис. Свідок суду пояснив, що на обвинуваченого ніхто не має впливу, лікуватися від своєї алкогольної залежності та наявних психічних проблем він не бажає.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілої, суду пояснила, що ОСОБА_6 постійно бачить в стані алкогольного сп`яніння. В її присутності він декілька разів влаштовував сварки зі своєю матір`ю, виражався в її бік нецензурною лайкою, погрожував, внаслідок чого потерпіла перебуває в пригніченому стані, що впливає на стан її здоров`я, вона його боїться. Причиною конфліктних відносин між обвинуваченим та потерпілою, на думку свідка, є зловживання ОСОБА_6 спиртними напоями. Свідок підтвердила, що потерпіла неодноразово скаржилася на поведінку сина.

Свідок ОСОБА_10 , який працює дільничним офіцером поліції, суду пояснив, що в групі швидкого реагування протидії домашнього насильства неодноразово виїжджав до цих громадян за викликами матері. Під час цих виїздів обвинувачений постійно перебував в стані алкогольного сп`яніння, вів себе неадекватно, ображав матір, виражався нецензурної лайкою в її бік навіть в присутності працівників поліції. Згадати точні дати таких виїздів свідок не може, проте за фактами домашнього насильства ним особисто складалось 3 протоколи про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності. Під час проведення перевірок щодо того, як поводить себе кривдник, неодноразово було встановлено, що обвинувачений, коли не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, матір свою не ображає.

З копії постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2019 року у справі №592/14850/19 вбачається, що ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування), а саме у тому, що 20 вересня 2019 року близько 17:00 год. ОСОБА_6 за місцем мешкання вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_4 , а саме: в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, в ході якої погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою та чинив психологічний тиск (а.с. 92).

Згідно копії постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2020 року у справі №592/28196/20, ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що 31 січня 2020 року о 13:10 год., 23 лютого 2020 року о 19:12 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_4 , в ході якого ображав, принижував, чим заподіяв психологічний тиск (а.с.91).

З копії постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2020 року у справі №592/3143/20 вбачається, що ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за те, що 01 березня 2020 року о 18:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме ображав, принижував, погрожував матері ОСОБА_4 , чим спричинив психологічний тиск; 04 березня 2020 року об 11:00 год. ОСОБА_6 за місцем свого проживання вчинив відносно свої матері ОСОБА_4 умисні дії психологічного характеру, що полягає у висловлюванні в бік матері нецензурною лайкою; 22 лютого 2020 року близько 22:40 год. за місцем мешкання ОСОБА_6 вчинив сімейну сварку, під час якої погрожував фізичною розправою та силою в бік матері ОСОБА_4 , чим спричинив психологічний тиск на матір. (а.с.93).

Окремо суд звертає увагу, що під час судового розгляду вищевказаних справ про адміністративне правопорушення 01 листопада 2019 року та 28 лютого 2020 року ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень визнавав.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували обставин притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Крім того, до справи долучено повідомлення начальника відділу превенції Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 15 травня 2020 року №8283, згідно якого ОСОБА_6 перебуває на обліку в Сумському ВП як «домашній кривдник» з 20 вересня 2019 року; протягом 2019-2020 років ОСОБА_4 7 разів зверталася до Сумського ВП щодо скоєння відносно неї ОСОБА_6 домашнього насильства (а.с.90).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 (а.с.74).

Отже, показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також дослідженими в суді постановами Ковпаківського районного суду м. Суми, повідомленням Сумського ВП підтверджується вчинення обвинуваченим умисного систематичного психологічного насильства щодо потерпілої.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №162 від 27 липня 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 на момент скоєння злочину виявляв ознаки емоційного нестійкого розладу особистості, стан компенсації, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки емоційного нестійкого розладу особистості, стан компенсації, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.65-67).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №808 від 11 червня 2020 року, актуальний психічний стан ОСОБА_4 характеризується зниженням когнітивних функцій, емоційною нестабільністю, пригніченим фоном настрою, підвищеною втомлюваністю, порушенням сну, високим рівнем тривого (емоційної напруги), наявними ознаками страху; її хвилювання викликані об`єктивними обставинами та незадоволеними потребами, що призвело до хронічного стресу (акумуляції психічної напруги), появи або посилення таких рис, як замкненість, недовірливість, дратівливість, неадекватність самооцінки. ОСОБА_4 перебуває у ситуації, яку оцінює як критичну та загрозливу для неї; має місце тривожна настороженість у зв`язку з невпевненістю у майбутньому; відчуває себе пригніченою, приниженою; зосереджена на емотивно значущих проблемах; шукає допомоги, має потребу в тиші та спокої. Констатується тривале перебування ОСОБА_4 у стані хронічного стресу (акумуляції емоційної психічної напруги), що детермінує регресивну поведінку, порушення адаптації, наявності стійкої тривоги та дискомфорту.

Встановлений в ході даного дослідження тривожний стан ОСОБА_4 детермінується в тому числі і деструктивними взаємовідносинами з сином ОСОБА_6 на фоні інволютивних змін її особистості та хворобливих проявів, які не є предметом судово-психологічного дослідження.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , ситуація, що досліджується за даним кримінальним провадженням, є для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні фізичні й психічні страждання, які актуальні і на даний час. В тому числі, внаслідок дій ОСОБА_6 мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами фізичні та психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації (а.с.79-88).

Суд погоджується із доводами прокурора, що даними вказаного висновку судової психологічної експертизи, а також показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтверджуються наслідки від злочину у виді психологічних страждань, що завдані потерпілій ОСОБА_4 внаслідок умисного систематичного вчинення обвинуваченим психологічного насильства.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, кваліфікуючи його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

Судом відхиляються доводи захисника, що ОСОБА_6 за вчинені дії відносно потерпілої вже поніс адміністративну відповідальність та не може бути вдруге притягнений до відповідальності за ці ж порушення. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Домашнє насильство, як злочин, передбачений ст.126-1 КК України, слід відрізняти від насильства, про яке згадується у ст.173-2 КУпАП. На відміну від адміністративного правопорушення, наслідками злочину можуть бути фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Вищевказані наслідки мають реально настати. В свою чергу, ст.173-2 КУпАП допускає лише можливість завдання невизначеної шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, об`єктивна сторона злочину характеризується систематичністю вчинення насильства, а тому закінченим злочин вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, в результаті чого настав хоча б один із вказаних у законі наслідків.

Кримінальна відповідальність встановлена саме за систематичність насильства, тобто за постійну повторюваність тотожних чи схожих дій (бездіяльності), кожна з яких сама по собі може створювати враження незначної, але в сукупності вони впливають на потерпілу особу надзвичайно негативно і інтенсивність цього впливу може залежати як від ступеню агресивності кожного окремого діяння, так і від їхньої кількості. Цю систематичність слід відрізняти від повторності, для наявності якої достатнім є вчинення діяння вдруге (ч.2 ст.173-2 КУпАП). Отже, притягненням обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України приписи ст.61 Конституції України порушені не будуть.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості проти життя та здоров`я особи, не одружений, не працює, осудний, раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, перебуває під динамічним наглядом у лікаря психіатра з діагнозом: розлади особистості збудливого типу, психопатія, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічний та поведінковий розлад внаслідок вживання алкоголю, алкогольна залежність, за місцем мешкання характеризується негативно, за час несення військової служби характеризувався негативно (а.с. 68, 69).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Щодо щирого каяття, суд вважає за необхідне зазначити, що розкаяння має передбачати, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Разом із тим, обвинувачений в ході досить тривалого часу судового розгляду кримінального провадження жодних заходів щодо примирення та налагодження нормальних відносин з потерпілою не вживав, після направлення обвинувального акту до суду своєї поведінки не виправив, вибачення у потерпілої за скоєне не просив. Отже, на переконання суду, така пом`якшуюча покарання обставина, як щире каяття, відсутня.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та раніше зазначені дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, беручи до уваги висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень не можливе без цілодобового нагляду та ізоляції від суспільства (а.с.95-96), зважаючи на думку потерпілої, яка просила суд призначити покарання, пов`язане із ізоляцією обвинуваченого, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за вчинений злочин, передбачений ст.126-1 КК України у виді арешту на строк три місяці.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дана правова норма має змогу бути застосованою, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді арешту, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання для відбування покарання у виді арешту.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи в розмірі 11440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1