Справа № 464/2236/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/193/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.307 КК України 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Початок відбуття строку покарання ухвалено рахувати з часу затримання, тобто з 03.01.2019 р.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань № 19 залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Державного бюджету України 6 435 грн. витрат на залучення експертів.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, керуючись корисливим мотивом, у невстановлені слідством спосіб, час та місці незаконно придбав невстановлену слідством кількість порошкоподібної речовини, яка містить психотропну речовину - амфетамін, яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту за місцем свого постійного проживання - у квартирі АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, за вказаними вище мотивами із зазначеною вище метою, порушуючи вимоги чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, 28.03.2018 близько 14.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання - у квартирі АДРЕСА_2 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_8 », особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», два фрагменти фольги, в яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною речовиною - амфетаміном, масою 0,0496 грам, отримавши від незаконного збуту грошові кошти в сумі 200 грн.

Цього ж дня, особа зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_8 », придбані ним за вищевказаних обставин два фрагменти фольги, в яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною речовиною амфетаміном, масою 0,0496 грам, добровільно видав працівникам поліції.

Окрім цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, у невстановлені слідством спосіб, час та місці, діючи повторно, незаконно придбав невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту за місцем свого постійного проживання - у квартирі АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, за вказаними вище мотивами із зазначеною вище метою, порушуючи вимоги чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, діючи повторно, 03.01.2019 близько 13.30 год., перебуваючи на сходовій клітці біля квартири АДРЕСА_2 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_8 », особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження в суміші з насінням коричнево-зеленого кольору, яка містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою (без насіння) в перерахунку на висушену речовину 1,56 грам, отримавши від незаконного збуту кошти в сумі 100 грн.

Цього ж дня, особа зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_8 », придбаний ним за вищевказаних обставин поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження в суміші з насінням коричнево-зеленого кольору, яка містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою (без насіння) в перерахунку на висушену речовину 1,56 грам, добровільно видав працівникам поліції.

Крім цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, у невстановлені слідством спосіб, час та місці, діючи повторно, незаконно придбав в невстановлених слідством кількостях особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та наркотичний засіб бупренорфін у формі таблеток «Subutex», які незаконно зберігав з метою подальшого збуту за місцем свого постійного проживання - у квартирі АДРЕСА_2 .

У подальшому, 03.01.2019, в період часу з 17:00 год. по 18:05 год., в ході проведення, на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2018 обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 - у квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено незаконно придбані ним раніше наркотичні засоби, а саме - шістнадцять прозорих безбарвних полімерних пакетів з пазовим замком та один прозорий безбарвний полімерний пакет, в яких містилася подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, що є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, а також чотири прозорих полімерних безбарвних пакети з пазовим замком, в яких містилася подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, в суміші з насінням сіро-коричневого кольору, що є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить (без насіння) 91,06 грам., фрагмент прозорої безбарвної пляшки з надписом на етикетці «Coca Соlа...» із нашаруванням на поверхні речовини темно-коричневого кольору, в якій виявлено екстракт канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 0,1461 грам., чотири таблетки білого кольору та чотири фрагменти таблеток білого кольору, які містилися у фрагментах фольгового блістера з написом «Subutex…» , в яких виявлено бупренорфін, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,0308 грам.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року, у зв`язку з тим, що такий винесений з порушенням його конституційних прав. Вважає, що відносно нього мала місце провокація злочину. Також апелянт стверджує, що допитані в судому засіданні свідки давали суперечливі свідчення, а докази надані суду є недопустимими.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Колегія суддів вважає, що при постановленні вироку стосовно ОСОБА_6 , суд першої інстанції вимог цього закону дотримався.

На думку колегії суддів суд першої інстанції належно, повно і всесторонньо, дослідив усі докази, на підставі яких виніс законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 . Висновок суду про доведеність вини обвинувачених у інкримінованому їм злочині ґрунтується на сукупності досліджених належних і допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про незаконність вироку, постановлення такого з істотними порушеннями норм процесуального права, порушення конституційних прав обвинуваченого, невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, недоведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також про те, що судом не дано належної оцінки зібраними по справі доказам, є безпідставними.

Заперечення вини обвинуваченим ОСОБА_6 , у сукупності з іншими зібраними доказами, суд першої інстанції належно оцінив, ґрунтуючись на повному та всебічному розгляді всіх обставин провадження, і правильно визнав його пояснення такими, що не відповідають дійсності та взяв за основу вироку показання свідків, які підтверджуються іншими доказами.

Відтак, незважаючи на заперечення ОСОБА_6 вчинення ним зазначених злочинів, таке підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме: даними проведених негласних слідчих (розшукових) дій,зокрема: протоколом огляду покупця від 28.03.2018р.; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.03.2018р.; протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.03.2018р. та дослідженим відео,-аудіозаписом; протоколом огляду місця події від 28.03.2018р.; висновком експерта №3/325 від 23.04.2018р.; протоколом огляду покупця від 03.01.2019р.; протоколом про результати контролю вчиненням злочину від 04.01.2019р.; протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.01.2019р., дослідженим відео,-аудіозаписом; протоколом огляду місця події від 03.01.2019р.; висновком експерта № 3/30 від 21.01.2019р.; протоколом обшуку від 03.01.2019р.; висновком експерта № 3/31 від 17.01.2019р.; показаннями допитаного у судовому засіданні свідка « ОСОБА_8 » (особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»); показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; аналогічними за змістом показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо обставин огляду грошових коштів, покупця та виданих придбаних наркотичних засобів - 03.01.2019р., а також обставин огляду грошових коштів, покупця та виданих придбаних наркотичних засобів та проведення обшуку - 03.01.2019р.

Показання свідків, які допитувалися в суді першої інстанції, всебічно перевірялися в судовому засіданні. Підстав вважати, що такі могли обмовити обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до положень ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З врахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з чим погоджується колегія суддів, що докази на підтвердження обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень є належними та допустимими, а їх сукупність є достатньою для постановлення вироку, та вірно кваліфікував його діяння саме за ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України.

Покликання в апеляційній скаргзі на невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи, наявність суперечливих доказів, є надуманими. Суд першої інстанції дав оцінку кожному представленому сторонами кримінального провадження доказу.

Надуманими є і доводи про недопустимість доказів по справі. Відповідно до положень ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що порушень вимог законодавства при їх отриманні не допущено, а тому немає підстав для визнання таких недопустимим доказом.

Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після його завершення. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела про вчинення злочину - 17.01.2018р., дата внесення відомостей до ЄРДР 18.01.2018р., відтак, враховуючи положення ч.3 ст.214 КПК України суд вважає, що процесуальні джерела доказів: протоколи огляду місця події, покупця та грошових коштів проведені відповідно до вимог процесуального закону, а тому фактичні дані, що містяться в них є допустимими.

Так, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та може проводитися, зокрема, у формі контрольованої та оперативної закупки. Згідно із ч.7 ст. 271 КПК України рішення про проведення контролю за вчиненням злочину приймає прокурор. Аналогічне положення міститься у п.2.3 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 р. (далі Інструкція), згідно якого виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ст. 271 КПК України). Крім цього, п.п.1.12.3 Інструкції передбачає, що оперативна закупка полягає в імітації придбання або отримання, у тому числі безоплатного, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності товару, обіг якого обмежений чи заборонений чинним законодавством, з метою викриття і документування факту вчинення злочину та особи, яка його вчинила.

У відповідності до ч.1 ст. 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування. Ураховуючи, що рішення про проведення контролю за вчиненням ОСОБА_6 злочину прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, результати документування його протиправної діяльності є належними і допустимими доказами у справі. А тому, покладення здобутих слідством в результаті цієї негласної слідчої дії фактичних даних в основу вироку є правомірним.

Як вбачається із протоколу про результати здійснення негласної слідчої дії аудіо-відеоконтролю така дія здійснювалась на підставі ухвал апеляційного суду Львівської області від 30.01.2018 р.,18.04.2018р. та 22.12.2018р., а контроль за вчиненням злочинів на підставі постанов прокурора від 26.03.2018р., 02.01.2019р.

На переконання апеляційного суду, оперативні закупки наркотичного засобу у обвинувачених були проведені з додержанням вимог Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність" та норм діючого кримінального процесуального кодексу, із застосуванням оперативно-технічних заходів, а саме аудіо,-відеоконтролю особи, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду, в присутності двох понятих, з дотриманням процедури, передбаченої чинними нормативно-процесуальними актами. Про результати контролю за вчиненням злочину складені вищезазначені протоколи, які містять всі необхідні відомості: огляд грошових коштів, огляд особи, яка буде здійснювати закупку, вручення грошових коштів покупцю, опис вилученої у покупця речовини. Відповідні протоколи підписані всіма учасниками процесуальної дії та понятими, черговість та порядок вказаних дій підтверджені допитаними у судовому засіданні свідками, які залучались у якості понятих. Відео та аудіо запис здійснено на відповідні носії, які в подальшому процесуальним прокурором розсекречено та долучено до матеріалів кримінального провадження як докази і досліджено під час розгляду справи.

Відтак, протоколи про результати контролю за вчиненням злочину є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, передбаченому ст. 246 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини в ході проведення вищезазначених негласних слідчих (розшукових) дій допущено не було.

Суд першої інстанції дослідив всі представлені докази, як зі сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Доповнень до судового розгляду не було. При цьому не встановлено і порушень вимог ст.290 КПК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про вчинення щодо нього провокації вчинення злочину, колегія суддів розцінює критично, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції, останній не звертався в прокуратуру чи правоохоронні органи щодо порушення його прав.

Згідно з ч.3 ст. 271 КПК України провокування (підбурювання) особи до злочину в ході проведення контролю за його вчиненням вважається, зокрема, вплив на поведінку особи шляхом насильства, погрози, шантажу.

Матеріали провадження свідчать про наявність у органів досудового розслідування, на час проведення оперативних закупок, достатніх підстав вважати, що саме ОСОБА_6 займається збутом наркотичних засобів, ціна купівлі, враховуючи наявні у слідства попередні відомості щодо злочинної діяльності обвинуваченого не була явно завищеною, дії покупця при купівлі наркотичних засобів не супроводжувались наполегливими пропозиціями, умовляннями чи примусом. Зазначені обставини вказують на те, що пропозиція закупника про купівлю наркотичного засобу не була ані необхідною, ані єдиною умовою вчинення обвинуваченими злочинів.

Покази свідків, допитаних в судовому засіданні, не суперечать доказам наданих суду першої інстанції органом досудового розслідування, які перевірені судом на їх відповідність та допустимість у даному кримінальному провадженні. Факт провокації, зі сторони працівників поліції на здійснення закупівлі наркотичних речових, не був підтверджений в суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що показання ОСОБА_6 спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та дані з метою створення видимості порушення правоохоронними органами його процесуальних прав.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 вини у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

На підставі аналізу всіх представлених у справі доказів, яким дана належна оцінка відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.307 та ч.2 ст. 307 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що даний вирок постановлений з порушенням конституційних прав обвинуваченого, а тому підлягає скасуванню, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційні доводи обвинуваченого про невідповідність вироку вимогам закону, а висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними й до уваги не бере.

Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому, призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, такий слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді