Справа №591/4632/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/314/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,

представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000401, -

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого прокуратури Сумської області про закриття кримінального провадження № 0000401 звернувся ОСОБА_7 , яку мотивував тим, що досудове розслідування проведено однобічно відносно нього з порушенням законності, а саме норм КПК України та невідповідністю фактів дійсним обставинам справи.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.12.2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 , про скасування постанови слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 від 18 червня 2019 року, відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 разом з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_7 вказує, що судовий розгляд справи відбувався без його участі, хоча він подавав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки перебував на лікуванні. Зазначає, що і кримінальна справа була також закрита без його участі. Вказує, що досудове розслідування проведено відносно нього однобічно, а саме працівником прокуратури не взято до уваги докази та факти, які він надавав, також не були проведені експертизи, зокрема дактилоскопічна, не був опитаний медичний експерт по рентген знімкам та не було відтворено обстановки та обставин події.

Наголошує, що при судовому розгляді справи та при досудовому розслідуванні не встановлений факт того, що на момент його затримання та вилучення у нього речей була порушена ст.290 п.12 КПК України. Вказує, що він був позбавлений права на захист, оскільки його захисник, який міг підтвердити, що працівники поліції фізично впливали на ОСОБА_7 та фабрикували матеріали кримінальної справи відносно нього по ст.187 КК України допитаний не був. Звертає увагу, що захисник підписався у протоколі тільки о 24.00 год., однак на самому затриманні та вилучені речей присутній не був.

Крім того, зазначає, що впізнання його відбувалось с порушенням ст.228 КПК України, оскільки працівник поліції сам вказав потерпілому по справі де знаходиться апелянт.

Зазначає, що працівники поліції, які знаходились в ІТТ не мають кваліфікації по якій можна визначити ступінь та характер слідів побиття, також, вказує, що вони покривали працівників поліції, які його затримували, хоча він просив їх викликати лікаря, оскільки погано себе почував. Також, доводить до відома, що досудовим розслідуванням не встановлено не відповідність відеозапису з камер ІТТ, оскільки його затримали о 20.00 год., а доставили до ІТТ о 24.00 год. і тоді з`явились у нього сліди фізичного насилля.

Клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ОСОБА_7 обґрунтовував тим, що на момент судового розгляду справи та проведення судового засідання він перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні та приймав ліки, про що подавав письмові докази, однак судом даний факт взято до уваги не було.

09 липня 2020 року ОСОБА_7 направив доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначає про порушення ст.208 КПК України, оскільки підстав для його затримання у працівників поліції не було. Вказує, що він був одягнений не так, як його описували потерпілі у кримінальному провадженні по ст.187 КК України, що зазначено в матеріалах кримінального провадження. Крім того, зазначає, що він не виявляв непокору при затриманні, однак даного факту в матеріалах справи немає, а при його затриманні працівники поліції не пред`являли жодних документів (а.п.94).

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження №0000401, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За змістом п. 3 ч.ч. 2, 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді за двома наявними адресами ОСОБА_7 направлено 16.12.2019 року (а.с. 43), однак поштові відправлення за обома адресами повернулися до суду без вручення адресату (а.с. 47, 51).

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Однак відомостей про отримання ОСОБА_7 копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000401 за ч.2 ст.365 КК України в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_7 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.12.2019 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 про скасування ухвали слідчого судді та направлення справи на новий розгляд в іншому складі суду, колегія суддів дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №0000401 та обговоривши доводи ОСОБА_7 , вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Виходячи з приписів ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, в тому числі в разі встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області перебували матеріали досудового розслідування, внесені 01.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Підставою до внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення ОСОБА_7 про застосування відносно нього насильства з боку працівників Шосткинського ВП ГУНП у Сумській області під час затримання.

Слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 за результатами досудового розслідування 18 червня 2019 року винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000401 від 01.09.2017 року.

Так, відповідно до постанови слідчого, ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні було визнано потерпілим, у зв`язку з чим проведено його допит та допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , призначено проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення в останнього наявності тілесних ушкоджень, проведена рентгенограма органів грудної клітини, витребувані окремі відомості та копії документів. Дослідивши в своїй сукупності вказані матеріали, слідчий дійшов висновку , що в діях працівників Шосткинського ВП ГУНП відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Крім того, судом першої інстанції надана оцінка висновком СМЕ, а також додатковими медичними довідками, які спростовують покази заявника з приводу наявних у нього тілесних ушкоджень, а також механізму їх спричинення, що цілком узгоджується з результатами інших слідчих дій, а також витребуваними матеріалами, жодним із яких так і не підтвердився факт наявності у особи тілесних ушкоджень, при її перебуванні під контролем держави. При цьому, судом встановлено, що в додатково отриманих довідках вбачається, що у ОСОБА_7 було зафіксовано 19 червня 2017 року зрощений перелом трьох ребер, що вочевидь є давнім тілесним ушкодженням, з огляду на незначний проміжок часу між безпосереднім його затриманням та виявленням зазначених ушкоджень. Наведені покази учасників події (працівників поліції) узгоджуються з отриманими письмовими матеріалами (копіями журналів та результатів огляду), якими, спростовуються покази ОСОБА_7 в частині наявності у нього тілесних ушкоджень, характеру та механізму їх отримання, а також цілком достовірно та переконливо підтверджуються дії правоохоронців в межах законодавства при його затриманні.

Крім іншого, слідчим суддею було встановлено, що кримінальне провадження вже неодноразово закривалось слідчим, а постанови слідчого були скасовані. У зв`язку з чим, належність та співмірність застосування сили та заходів примусу до потерпілого зі сторони працівників поліції при його затриманні та перебуванні під вартою та суперечності між показами сторін в матеріалах провадження усувались слідчим шляхом проведення необхідних слідчих та процесуальних дій та витребуванням матеріалів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження та постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні цієї скарги, дійшов правильного висновку, що зібрані органом досудового слідства докази в повній їх сукупності переконливо спростовують позицію ОСОБА_7 в частині неправомірності дій поліцейських, які були предметом перевірки, підтверджують відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що судовий розгляд справи відбувався без його участі, хоча він подавав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки перебував на лікуванні, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд скарги ОСОБА_7 в суді першої інстанції було призначено на 17 жовтня 2019 року о 15.30 год., про що останній був належним чином повідомлений по телефону (а.с.10).

11 жовтня 2019 року ОСОБА_7 подав до суду доповнення до поданої скарги, що ще раз свідчить про обізнаність ОСОБА_7 , щодо судового розгляду справи відносно нього.

17 жовтня 2019 року, розгляд справи був відкладний на 07 листопада 2019 року.

23 жовтня 2019 року ОСОБА_7 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 07.11.2019 року, оскільки він перебуває на лікарняному (а.с.17) та надав суду копію виписки з медичної карти амбулаторного хворого (а.с.18).

У подальшому, у зв`язку з неможливістю належним чином повідомити ОСОБА_7 про дату та час проведення судового засідання, розгляд справи неодноразово відкладався, що підтверджується відповідними довідками:

- від 07.11.2019 року про день та час судового засідання на 22.11.2019 року о 9.10 год., ОСОБА_7 на дзвінки не відповідав, також був відсутній зв`язок із абонентом (а.с.23);

- від 20.11.2019 року про те, що 18.11.2019, 19.11.2019 та 20.11.2019 року були спроби сповіщення ОСОБА_7 про день та час проведення судового засідання на 22.11.2019 року о 09.10 год., але був відсутній зв`язок із абонентом (а.с.24), у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 11.40 год. 06.12.2019 року (а.с.27);

- від 22.11.2019 року, про день та час судового засідання на 06.12.2019 року о 11.40 год., ОСОБА_7 не повідомлений, оскільки був відсутній зв`язок із абонентом (а.с.28), у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 14.00 год. 16.12.2019 року (а.с.31).

Крім того, листом від 09.12.2019 року ОСОБА_7 надсилалося повідомлення про розгляд справи призначеної на 14.00 год. 16.12.2019 року, однак надіслане поштове відправлення повернулося без вручення адресату (а.с.34).

Разом з тим, довідкою від 09.12.2019 року засвідчується, що про день та час судового засідання призначеного на 16.12.2019 року о 14.00 год., ОСОБА_7 був належним чином повідомлений по телефону (а.с.32).

У призначене на 16.12.2019 року судове засідання ОСОБА_7 не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з тим, що у даному випадку рішення суду про розгляд справи без участі ОСОБА_7 не є таким, що порушило його права на доступ до правосуддя, оскільки провадження неодноразово призначалось до слухання в судовому засіданні, ОСОБА_7 було створено всі умови та надано достатньо часу для надання пояснень, подання доказів, приймати особисту участь у розгляді справи тощо. Тому колегія суддів вважає, що апелянт, знаючи про те, що в провадженні місцевого суду на розгляді перебуває відносно нього справа, об`єктивно міг і повинен був знайти можливість прийняти участь в її розгляді.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що подана ОСОБА_7 копія виписки з медичної карти амбулаторного хворого, як підстава відкладення розгляду справи відносно нього, не є медичною довідкою, щодо перебування останнього на лікуванні, а є лише списком рекомендацій щодо лікування, після проведення консультації лікаря.

Щодо доводів ОСОБА_7 в апеляційній скарзі та доповнення до неї, що на момент його затримання та вилучення у нього речей була порушена ст.290 п.12 КПК України, при його затриманні працівники поліції не пред`являли жодних документів, впізнання його відбувалось с порушенням ст.228 КПК України, він був одягнений не так, як його описували потерпілі у кримінальному провадженні по ст.187 КК України, що взагалі підстав для його затримання у працівників поліції не було та при затриманні він не виявляв непокору, однак даного факту в матеріалах справи немає, то вони не впливають на правильність висновків слідчого судді про законність та обґрунтованість винесеної слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 постанови про закриття кримінального провадження №0000401 за ч.2 ст.365 КК України, оскільки вказані доводи не відносяться до предмету розгляду даної справи, а саме правомірності винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ч.2 ст.365 КК України.

Що стосується доводів апелянта, стосовно того, що не були проведені експертизи, зокрема дактилоскопічна, не був опитаний медичний експерт по рентген знімкам та не було відтворено обстановки та обставин події, то колегія суддів вважає є безпідставними,з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення надавалася оцінка висновкам судово-медичних експертиз та додатковим медичними довідками, в результаті чого наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень було спростовано. Через що, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що здійснення інших слідчих чи процесуальних дій, на які посилається заявник в скарзі, в цій ситуації є недоцільним, з огляду на те, що не підтвердився та навпаки спростовано отримання заявником тілесних ушкоджень в неправомірний спосіб зі сторони правоохоронців при його перебуванні під контролем держави.

Доводи ОСОБА_7 , що кримінальна справа була закрита без його участі, не може бути підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки його участі при закритті провадження слідчим закон не вимагає.

Доводи апелянта, що працівники поліції, які знаходились в ІТТ не мають кваліфікації по якій можна визначити ступінь та характер слідів побиття, а також те, що вони, на його думку покривали працівників поліції, які його затримували, хоча він просив їх викликати лікаря, оскільки погано себе почував є необґрунтованими, оскільки як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження №00000401, перед поміщенням до ІТТ ОСОБА_7 було проведено медичне обстеження в закладі МОЗ, про що мається відповідна довідка, за результатами якої тілесних ушкоджень не виявлено (а.п.16,17)

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що досудовим розслідуванням не встановлено не відповідність відеозапису з камер ІТТ, оскільки його затримали о 20.00 год., а доставили до ІТТ о 24.00 год., то їх колегія суддів визнати обґрунтованими не може, оскільки підстав того, яким чином вказані ним обставини можуть ставити під сумнів законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження апелянтом не вказано.

Не встановлено колегією суддів і порушення права ОСОБА_7 на захист, про що вказував останній в апеляційній скарзі, оскільки як вбачається з матеріалів справи захист прав і законних інтересів ОСОБА_7 здійснював адвокат ОСОБА_14 . Будь-яких конкретних даних які б вказували на обґрунтованість вказаних доводів ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

Безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження за № №00000401 від 01.09.2017 року та доводи скарги ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів апеляційного суду, про те, що постанова слідчого є законною та обґрунтованою, а викладені в ній мотиви та підстави прийнятого рішення відповідають фактичним обставинам справи, отже проведене досудове розслідування в справі відповідає критеріям ч. 2 ст. 9 КПК України і підстав для її скасування, попри доводи скарги ОСОБА_7 , не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 392, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000401 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4