У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.2020 Справа №607/17930/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчої СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в кримінальному провадженні № 0001601,-

встановив:
До суду надійшло клопотання слідчої СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в кримінальному провадженні № 0001601.

У поданому клопотанні зазначено наступне: «Слідчим відділом Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001601 від 01 липня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 11:30 год. 26.06.2020 р. по 08:30 год. 30.06.2020 р. ОСОБА_4 , шляхом віджиму вікна проник у приміщення кабінету №6 КНП "Міська комунальна лікарня №3", що за адресою:вул.Волинська, 40 у м.Тернопіль звідки таємно викрала 2 мікроскопи, чим спричинила матеріальну шкоду на суму 11885 грн.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, передбачена ч.3 ст.185 КК України.21.10.2020 про підозру у вчиненні вказаного злочину повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Тернополя, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працевлаштованого, який проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.09.2016 Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

та стосовно якого:

29.08.2018 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00001796 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.297, ч.2 ст.389 КК України;

26.10.2018 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00002951 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України;

30.08.2019 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00001969 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

15.05.2020 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000614 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України;

15.09.2020 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001784 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України;

30.09.2020 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001933 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 11:30 год. 26.06.2020 по 08:30 год. 30.06.2020, у ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, перебуваючи по вул.Волинська, в м.Тернопіль, неподалік від будівель Комунального некомерційного підприємства «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшов до вікна першого поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради, що за адресою: вул.Волинська, 40 в м.Тернопіль, та, шляхом віджиму руками вказаного металопластикового вікна, проник всередину приміщення кабінету №6 вказаної будівлі Комунального некомерційного підприємства «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради, де діючи умисно, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії непомічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав два мікроскопи торговельної марки «Мікмед-5» із серійним номером ХМ5609/АА-106, білого кольору, вартістю 8280,00 грн. та мікроскоп торгової марки «Біолар», білого кольору, вартістю 5446,67 грн., що перебувають на обліковому балансі у КНП «Міська комунальна лікарня №3» ТМР.

Надалі, ОСОБА_4 із вищевказаними мікроскопами безперешкодно покинув приміщення кабінету №6 будівлі Комунального некомерційного підприємства «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради, що за адресою: вул.Волинська, 40 в м.Тернопіль, та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив КНП «Міська комунальна лікарня №3» ТМР матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30 червня 2020 року;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 01 липня 2020 року;

- протоколом допиту свідка (анкетні дані змінено) ОСОБА_8 від 15.09.2020 року;

- клопотанням про проведення обшуку від 22.09.2020 року ;

- ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 24.09.2020 року;

- протоколом обшуку від 02.10.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.10.2020 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 від 02.10.2020 року;

- копіями ухвал Тернопільського міськрайонного суду: від 22.08.2018 у справі №607/16458/18, від 11.03.2019 у справах №607/17076/18, №607/22095/18, від 24.07.2019 у справах №607/22095/18 та №607/17076/18, від 20.01.2020 №607/17076/18;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1)вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, про що скеровано до Тернопільського міськрайонного суду шість обвинувальних актів про обвинувачення останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, однак підозрюваний належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові умисні злочини.

Вищенаведене свідчить про стійку протиправну поведінку обвинуваченого, підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів.

2) переховуватись від суду.

Ризиком того, що ОСОБА_10 може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що відповідно до ухвал Тернопільського міськрайонного суду від 11.03.2019 у справах №607/17076/18, №607/22095/18, від 24.07.2019 у справах №607/22095/18 та №607/17076/18, під час розгляду обвинувальних актів, які зараз перебувають на розгляді суду, до обвинуваченого було застосовано привід, а також оголошено в розшук, в зв`язку з його неодноразовою неявкою в судові засідання.

Крім цього, в зв`язку з тим, що обвинувачений у вказаних кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді у Тернопільському міськрайонному суді, неодноразово не з`являвся на судові засідання, 20.01.2020 Тернопільським міськрайонним судом надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином вважаю, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності чи затягування судового розгляду, може вільно покинути місце свого проживання, територію Тернопільської області або ж України загалом.

Разом з тим, зазначаю, що пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Beccievv. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. У даному випадку ОСОБА_4 стійкий до спокуси заволодіння чужим майном, ніде не працює, є суспільно небезпечною особою, схильний до протиправної поведінки, ігнорування норм чинного законодавства України, а також порушення гарантованих Конституцією України прав інших учасників суспільних відносин.

3) незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на ще недопитаних в судовому засіданні потерпілу чи свідків у даному кримінальному провадженні, особисті дані яких йому добре відомі, оскільки вони не були засекречені під час здійснення досудового розслідування та інформація про які міститься в матеріалах кримінальних проваджень, з якими підозрюваний ознайомлений, адже, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно схиляти зазначених учасників кримінального провадження до зміни наданих раніше показів чи до відмови давати покази.

Крім цього, в даному випадку, наявні ознаки суспільного інтересу застосування до обвинуваченого саме такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки він своїми діями завдав шкоду лікувальному закладу.

Вище викладене свідчить про неможливість запобігання переліченим ризикам, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, його належну поведінку, шляхом застосування м`якшого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на вказане, та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходячи з усіх обставин провадження, вважаю, що у кримінальному провадженні наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою».

Прокурор ОСОБА_3 пояснила, що подане клопотання підтримує в повному обсязі посилаючись на зазначені у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 , заперечив, щодо поданого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, крім цього зазначив, що стороною обвинувачення при звернені із клопотанням не враховано особу підозрюваного зокрема його стан здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що підтримує доводи захисника.

Заслухавши доводи сторін, ознайомившись із клопотанням сторони обвинувачення із додатками, приймаючи до уваги копії документів про характеристику підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами зокрема.

- протоколом огляду місця події від 30 червня 2020 року;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 01 липня 2020 року;

- протоколом допиту свідка (анкетні дані змінено) ОСОБА_8 від 15.09.2020 року;

- протоколом обшуку від 02.10.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.10.2020 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 від 02.10.2020 року;.

Інші матеріали, які слідчий вважає обґрунтовують підозру, зокрема ухвали слідчих суддів, повідомлення про підозру та клопотання про проведення обшуку не приймались до уваги при оцінці обґрунтованості підозри, як такі, що не встановлюють фактів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Також на думку суду стороною обвинувачення доведено обстави, які вказують на те, що існують ризики визначені ст.. 177 КПК України зокрема.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на ще недопитаних в судовому засіданні потерпілу чи свідків у даному кримінальному провадженні, особисті дані яких йому добре відомі, оскільки вони не були засекречені під час здійснення досудового розслідування та інформація про які міститься в матеріалах кримінальних проваджень, з якими підозрюваний ознайомлений, адже, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно схиляти зазначених учасників кримінального провадження до зміни наданих раніше показів чи до відмови давати покази.

Крім цього ОСОБА_10 може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що відповідно до ухвал Тернопільського міськрайонного суду від 11.03.2019 у справах №607/17076/18, №607/22095/18, від 24.07.2019 у справах №607/22095/18 та №607/17076/18, під час розгляду обвинувальних актів, які зараз перебувають на розгляді суду, до обвинуваченого було застосовано привід, а також оголошено в розшук, в зв`язку з його неодноразовою неявкою в судові засідання.

Також що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, про що скеровано до Тернопільського міськрайонного суду шість обвинувальних актів про обвинувачення останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, однак підозрюваний належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові умисні злочини.

Слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Із змісту клопотання сторони обвинувачення не вбачається належного обґрунтування обставин, які б вказували на те, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків, а лише вказано певні припущення.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім того стороною обвинувачення при поданні клопотання до суду не враховано, що ОСОБА_10 на даний час потребує додержання дієти та режиму дня, крім цього перебуває під спостереження уролога у зв`язку із станом здоров`я.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого правопорушення, стан здоров`я, майновий стан, заяву представника ГО «Клуб Жива вода», із змісту, якої вбачається, що вони не заперечують щодо тимчасового проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , та інші характерезуючі дані.

Проаналізувавши наведене у сукупності приходжу до переконання, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували обставини, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків, тому клопотання доцільно задовольнити частково обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час із покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 2, 22, 28, 94, 177, 178, 180-183, 309 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити частково, ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 21 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку за адресою тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , на два місяці до 21 грудня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за викликом;

- повідомляти слідчому чи прокурору про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

на строк два місяці до 21 грудня 2020 року.

Копію ухвали передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання, який зобов`язаний негайно поставити його на облік і повідомити про це слідчому у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали.

Строк дії ухвали закінчується 21 грудня 2020 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1