279/5924/20
1-кс/279/75/21
іменем України
29 січня 2021 року
Представник власника майна звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2020 року.
Вказав, що ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «VOLVO» д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом "HUMBAUR"д.н.з НОМЕР_2 , на який накладено арешт, який просив скасувати та повернути автомобіль, оскільки експертні дослідження завершені, відношення до вчинення правопорушення власник не має, тому потреба в подальшому арешті майна відпала.
Заявник подав письмову заяву про підтримання клопотання та його розгляд в його відсутність.
Слідчий проти задоволення клопотання не заперечив, повідомив про проведення всіх необхідних по провадженню експертиз.
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 27.11.2020 року здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. 27.11.2020 року під час проведення огляду місця події було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2020 року накладено арешт на належний заявникові автомобіль марки «VOLVO» д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом "HUMBAUR"д.н.з НОМЕР_2 . Арешт було накладено у формі обмеження прав власника на користування та розпорядження майном до завершення призначених по кримінальному провадженню експертиз.
Враховуючи, що слідчий не заявив про необхідність подальшого застосування арешту, його скасування не може зашкодити інтересам розслідування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту, який накладено на майно заявника, відпала, тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Арешт на автомобіль марки «VOLVO» д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом "HUMBAUR"д.н.з НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2020 року, скасувати.
Копію ухвали направити СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1