Справа № 522/6600/15-к
Провадження № 1-кп/522/868/20
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
11 грудня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000847 від 13.08.2014 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Рускоіванівка ,Білгород-Дністровський район, Одеської обл., громадянин України, не одружений, офіційно не працює, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Кілія, Одеської обл., громадянин України, не одружений, офіційно не працює, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий,
- за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,
Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси, знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000847 від 13.08.2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.
Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених із застави на тримання під вартою з тих підстав, що останні систематично порушують покладені на них процесуальні обов`язки та існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник та обвинувачені заперечили проти тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчинені ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2014 року ОСОБА_5 ТА ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 30450 гривень, яку внесено на відповідний розрахунковий рахунок.
Відповідно до ст. 194 КПК України на обвинувачених були покладені обов`язки.
На даний час, строк виконання покладених обов`язків сплинув, однак застава не звернена в дохід держави, і не повернута заставодавцю. Таким чином сторона обвинувачення просить змінити запобіжний захід із застави на тримання під вартою, з тих підстав, що судовий розгляд тривалий час не здійснюється у зв`язку із систематичною неявкою обвинувачених та їх захисників, вчиняються інші дії направлені на затягування судового провадження.
В той же час, суд не може погодитися із таким трактуванням дій обвинувачених, так як безпідставних неявок зі сторони захисту було обмаль. При цьому, судом взято до уваги ті обставини, що для зміни запобіжного заходу, обставини повинні свідчити про недостатність застосування уже обраного запобіжного заходу та про доцільність застосування більш суворого.
У даному випадку суд не вважає, що відкладення судових засідань за клопотанням захисника обвинувачених може бути підставою для звернення застави в дохід держави, але може бути підставою для ініціювання перевірки поважності причин неявки такої особи.
Як на підставу для зміни запобіжного заходу прокурор також посилається на те, що дії обвинувачених будуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Однак, даний ризик і підстава частково перекликається із попереднім ризиком і підставою, а тому суд не може вважати вказану обставину достатньою для зміни запобіжного заходу. Інших ризиків прокурором не зазначено.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підстави для відмовлення у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу зазначені у ч. 2 ст. 194 КПК України. Відповідно до вказаної норми права, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З урахуванням вище викладеного, загальних засад кримінального провадження, суд приходить до висновку, що зміна запобіжного заходу за викладених обстаивн буде суперечити нормам кримінального процесуального законодавства. Питання щодо обрання процесуальних обов`язків в рамках внесеної застави прокурор не порушує, суд не уповноважений самостійно ініціювати таке питання, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 183, 196, 197, 199, 372, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000847 від 13.08.2014 року про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених залишити без задоволення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді:
11.12.2020