Справа № 199/5567/20
У Х В А Л А
02 жовтня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000081, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Прокурором до суду поданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000081, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Під час підготовчого провадження захисником ОСОБА_6 заявлене клопотання про повернення обвинувального акту з додатками до нього прокурору через їх невідповідність вимогам КПК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що з формулювання обвинувачення не можливо чітко встановити, в яких саме діях ОСОБА_5 виразився факт заволодіння майна та які саме недостовірні відомості були внесенні до офіційного документа, фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що. у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Також, в обвинувальному акті слідчим вважається встановленим місце вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191. ч. 2 ст. 366 КК України, а саме приміщення відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної в місті Дніпро ради за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, буд. 31, проте стороні захисту не зрозуміло, яким саме чином ОСОБА_5 в приміщенні відділу комунального господарства міг складати та вносити неправдиві відомості до актів, складання та друкування яких передбачають певні обставини та місце їх вчинення. Тобто, в обвинувальному акті не конкретизована об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, із зазначенням усіх обставин, що впливають на правову кваліфікацію відповідного злочину час, місце та за яких обставин ОСОБА_5 розроблялись акти виконаних робіт, а також, в обвинувальному акті не конкретизовано, які ж саме неправдиві, як на думку сторони обвинувачення, відомості внесені ОСОБА_5 до офіційних документів, а саме не зазначено відомостей щодо вартості матеріалів, які начебто не відповідали зазначеним у акті, а також конкретних робіт, які начебто не були виконані, проте були внесені до актів, що свідчить про неконкретність, як фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і формулювання обвинувачення, та відповідно про невідповідність такого обвинувального акта вимогам закону, зокрема вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 KI 1К України. Також, в обвинувальному акті у частині кваліфікування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України зазначено, що ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами територіальної громади м. Дніпро у сумі 805 493. 90 грн., однак в подальшому зазначено, що на розрахунковий рахунок ТОВ «ВС-КОМПАНІ» безпідставно перераховано 776 609,94 грн., з чого неможливо встанови ти, який же саме розмір шкоди було заподіяно, з огляду на те, що розмір такої шкоди впливає на кваліфікуючі ознаки інкримінованого ОСОБА_5 злочину. Окрім цього, в порушення вищевказаних вимог ст. 109 КІІК України доданий до обвинувального акту реєстр не містить процесуальної дії, а саме: вручення обвинувального акту, що є процесуальним рішенням, яким слідчий, прокурор висувають обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень. Також реєстр не містить процесуальної дії. а саме проведення експертизи, яка має суттєве значення для пред`явленого особі обвинувачення, оскільки необхідним засобом доказування розміру матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, є висновок експерта для встановлення розміру матеріальної шкоди, оскільки розмір такої шкоди є обов`язковою кваліфікуючою ознакою інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191. ч. 2 ст. 366 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника.

Представник потерпілого ОСОБА_4 простить вирішити клопотання на розсуду суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки обвинувальний акт за формою та змістом відповідає вимогам КПК України.

Вирішуючи клопотання, суд враховує, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення … повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Конструкція п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в частині такої підстави для повернення обвинувального акту, як невідповідність вимогам цього кодексу, кореспондує до інших норм КПК України, які передбачають вимоги до обвинувальному акту.

Зокрема, вимоги до обвинувального акту закріплені у ч. 2 ст. 291 КПК України, за якою обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_6 щодо:

-з формулювання обвинувачення не можливо чітко встановити, в яких саме діях ОСОБА_5 виразився факт заволодіння майна та які саме недостовірні відомості були внесенні до офіційного документа;

-фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що. у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою

-в обвинувальному акті слідчим вважається встановленим місце вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191. ч. 2 ст. 366 КК України, а саме приміщення відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної в місті Дніпро ради за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, буд. 31, проте стороні захисту не зрозуміло, яким саме чином ОСОБА_5 в приміщенні відділу комунального господарства міг складати та вносити неправдиві відомості до актів, складання та друкування яких передбачають певні обставини та місце їх вчинення;

-в обвинувальному акті не конкретизована об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, із зазначенням усіх обставин, що впливають на правову кваліфікацію відповідного злочину час, місце та за яких обставин ОСОБА_5 розроблялись акти виконаних робіт, а також, в обвинувальному акті не конкретизовано, які ж саме неправдиві, як на думку сторони обвинувачення, відомості внесені ОСОБА_5 до офіційних документів, а саме не зазначено відомостей щодо вартості матеріалів, які начебто не відповідали зазначеним у акті, а також конкретних робіт, які начебто не були виконані, проте були внесені до актів;

суд виходить з того, що наданий до суду обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. При цьому суд не наділений повноваженнями на цій стадії оцінювати доведеність таких фактичних обставин, а також правильність встановлення їх прокурором. З огляду на викладене, відповідні доводи сторони захисту в цій частині судом відхиляються.

Оцінюючи посилання ОСОБА_6 на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, суд виходить з того, що за ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

До наданого суду обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, котрий містить реквізити, передбачені ч. 2 ст. 109 КПК України, що спростовує відповідні доводи захисника.

В той же час, доводи сторони захисту щодо недоліків обвинувального акту в частині зазначення розмірі збитків, завданих злочином, заслуговуюють на увагу, оскільки у формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, зазначено, що своїми діями останній завдав збитки в розмірі 805493,90 грн. При цьому, формулювання обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, містить зазначення того, що злочинними діяннями, які утворюють ідеальну сукупність з діяннями, передбаченими ч. 5 ст. 191 КК України, останній завдав збитки в розмірі 776609,94 грн.

Суд зауважує, що при відповідному аналізі суд не вдається до перевірки правильності визначення розміру збитків чи їх доведення, а обмежується виключно перевіркою змісту обвинувального акту на відповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Самим прокурором ОСОБА_3 в підготовчому засіданні визнано, що при зазначенні розміру збитків, завданих злочином, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України, була допущена описка.

Таким чином, в межах одного обвинувального акту зазначено різний розмір матеріальних збитків, завданих одними й тими ж діяннями.

Наведений істотний недолік обвинувального акту перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі такого обвинувального акту, оскільки незрозумілість обвинувачення перешкоджає суду визначити межі судового розгляду (ст. 337 КПК України), а обвинуваченому реалізувати своє право на захист (п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України).
Суд враховує, що прокурор під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України має право змінити обвинувачення. Разом з тим, підставою для зміни прокурором обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України є встановлення нових фактичних обставин, тоді як законодавець визначив обов`язком суду перевірку форми та змісту обвинувального акту на відповідність вимогам КПК України саме на стадії підготовчого судового засідання, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» (рішення від 09 жовтня 2008 року) зазначив, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду
З огляду на викладене, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, може призвести до порушення прав ОСОБА_5 на справедливий суд, гарантованого ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а обвинувальний акт - поверненню прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Керуючись ст. 109, 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000081, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, повернути прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

02.10.2020