Вирок
Іменем України

03.12.2020 м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0002569 від 30.08.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, а саме вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.04.2018 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2018 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі - на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

в с т а н о в и в:

29.08.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. В. Великого, 34, незаконно зберігав психотропні речовини без мети збуту, а саме один медичний шприц об`ємом 2,5 мл. із залишками речовини бурого кольору, вміст якого не досліджувався експертами, прозорий безбарвний полімерний пакет з герметизуючою застібкою та смугою червоного кольору, вміст якого згідно висновку експерта №3/913 від 01.10.2018 є амфетаміном, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса становить 1,3575 грам, фрагмент блістера з написом "Subutex", в якому знаходився фрагмент речовини білого кольору, що згідно висновку експерта №3/913 від 01.10.2018 є бупренорфіном, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса якого становить 0,0028 грам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що він дійсно перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. В. Великого, 34, був виявлений працівниками поліції, при собі мав наркотичні засоби, амефетамін та бупренорфін. На вимогу поліцейських він добровільно їх видав. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість стверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненого повторно (в редакції КК України чинній на момент вчинення злочину).

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого обвинуваченим злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебував на обліку в Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень з листопада 2017 року, одноразово проходив стаціонарне лікування у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері, однак відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №529 від 26.11.2018 року психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за місцем проживання характеризується позитивно, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, відтак суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, яка була чинною на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.04.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі - на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 2 роки Оскільки, даний злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено ним після ухвалення вказаних вироків, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд призначає йому покарання шляхом часткового складання покарання.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 остаточно визначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання, приєднавши невідбуту частину покарання за вироками Галицького районного суду м.Львова від 13.04.2018 року та Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2018 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання, а саме з 04.02.2019.

У строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 зарахувати частково відбуте покарання, призначене вироком Галицького районного суду м. Львова від 13.04.2018 року та вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 коп. витрат за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №3/913 від 01.10.2018 року

Речові докази по справі, а саме:

- порошкоподібна речовина, яка поміщена в спец. пакет №3785293; фрагмент таблетки, який поміщено в спец. пакет №3785296; шприц, який поміщено в спец. пакет №3785294; металеве відро, яке поміщено в спец. пакет - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Франківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1