Справа № 463/9076/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1146/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:
Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні № 0000215 від 18.08.2020 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2020 р. про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2020 р. скаргу захисника ОСОБА_6 на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_7 відхилено.

Клопотання слідчого задоволено частково.

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання 24 вересня 2020 року о 16 годині 11 хвилин.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 грн. (один мільйон п`ятдесят одна тисяча гривень)

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; - не відлучатися із населеного пункту (м. Тернопіль), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Зафіксовано заяву ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яка заявлена під час судового засідання, про застосування до нього насильства під час затримання 24 вересня 2020 року та покладено обов`язок на слідчого забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_10 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: заявою ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2020; протоколами допиту ОСОБА_11 , який повідомив про обставини вимагання у нього грошових коштів поєднаного з погрозами застосування, щодо нього насильства, в тому числі підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які погрожували розправою, а тому він налякався та передав їм 10 тис. доларів. Але в послідуючому ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжили дії по вимаганню 30 тис. доларів США і залучили для досягнення цієї мети підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які намагалися його затягнути в автомобіль і кудись завести, але він уник такої участі. В розмові вказані особи поводилися агресивно, переконували віддати гроші ОСОБА_7 , і якщо цього не станеться, то відріжуть вуха, проб`ють голову; показаннями потерпілого ОСОБА_11 про передачу коштів на вимогу групи цих осіб; протоколом проведення обшуку транспортного засобу марки «Тойота» моделі «Кемрі», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_14 , за результатами якого вилучено грошові кошти в сумі 10000 доларів США, які були передані ОСОБА_11 у відповідності до висловленої йому вимоги; протоколом освідування ОСОБА_14 від 24.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.09.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) в порядку ст. 260 КПК України від 11.09.2020 стосовно ОСОБА_10 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) в порядку ст.260 КПК України від 11.09.2020 стосовно ОСОБА_11 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) в порядку ст.260 КПК України від 25.08.2020 стосовно ОСОБА_7 ; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, на яких зафіксовано події пов`язані із вимаганням та передачею коштів, а також погрози потерпілому під час неодноразових зустрічей з підозрюваними. Слідчий суддя вказав, що перелічені вище докази об`єктивно вказують на те, що підозрюваний міг вчините інкриміновані правопорушення, а тому підозра є обґрунтованою. ОСОБА_7 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та до нього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки, злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , належить до категорії тяжких та особливо тяжких, що передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Кримінальний кодекс України не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання з випробуванням чи застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією частини статті, у випадку засудження. Вказане саме по собі свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування як на території України, так і за її межам з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Окрім цього, він є працівником правоохоронного органу, у минулому працював у поліції, він обізнаний із оперативно-розшуковою діяльністю, має зв`язки у правоохоронних органах, що об`єктивно дає підстави вважати, що він може скритися від слідства і суду і переховуватися. Також, слідчий суддя вважав обґрунтованим ризик того, що перебування на волі не виключає можливість знищення підозрюваним речей, документів та коштів, одержаних протиправним шляхом, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки згідно протоколів слідчих (оперативних) дій вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 був ініціатор вимагання коштів, та посилався на якусь недостачу, яку нібито допустив потерпілий, коли працював у ТЗОВ «СхідЗахід», а також те, що потерпілий вже був передав 10 тис. доларів США на його вимогу. Слідчий суддя вважав обґрунтованим ризики, того, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого ОСОБА_11 , свідків: ОСОБА_14 та інших, які допитані або будуть допитані у цьому кримінальному провадженні, а також підозрюваних: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , працівників ТОВ «СхідЗахід», керівником якого є його син ОСОБА_10 , шляхом вступу з ними у поза процесуальні відносини, надавати поради з врахуванням відомих йому обставин справи, а також схиляти до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, оскільки він є впливовою особою, очолює Головне управління ДПС у Тернопільській області, має зв`язки і підлеглих правоохоронців, до цього тривалий час працював у правоохоронних органах .

Слідчий суддя також погодився, що доведеними є ризики того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може вчинити незаконні дії, спрямовані на продовження вчинення кримінального правопорушення як особисто так і за допомогою залучення інших осіб, зокрема, продовжити здійснення погроз із застосуванням насильства щодо потерпілого ОСОБА_11 , з метою одержання від останнього грошових коштів, які він повинен був передати на його вимогу, оскільки мета кримінально-карного діяння не доведена. Окрім цього, може вчинити нове кримінальне правопорушення, спрямоване на залякування потерпілого ОСОБА_11 .

Також, вважав обґрунтованим ризик того, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки останній обіймаючи посаду начальника Тернопільської державної податкової інспекції Тернопільського управління Головного управління ДПС у Тернопільській області має широке коло зв`язків серед працівників інших правоохоронних органів, експертних установ, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності зможе впливати на експертів, які проводитимуть експертні дослідження у цьому кримінальному провадженні.

Тому з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому суд погодився, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки ці запобіжні заходи в врахуванням його посадового становища, авторитету посади і зв`язків, які він має у області не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання завдань кримінального провадження визначених у ст.2 КПК України.

Суд погодився із доводами захисту про те, що в даному випадку, враховуючи особу підозрюваного, його вік, суть висунутого обвинувачення і те, що фактично насильство до потерпілого не було застосовано, автоматична відмова у застосуванні застави без здійснення судового контролю у даному випадку буде несумісною з вимогами п.3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням наданих даних про доходи та майно підозрюваного, існування об`єктивних ризиків, які наведені слідчим суддею в силу посадового становища підозрюваного, його ролі у інкримінованих діях, слідчий суддя вважав, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави, який передбачений ст.182 КПК України - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 грн.

В частині скарги про незаконне затримання слідчий суддя прийшов до наступного, з матеріалів, наданих слідчому судді, вбачається, що підставами для затримання ОСОБА_7 , згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 вересня 2020 року зазначено, що 24 вересня 2020 року о 16:11 в приміщенні службового кабінету начальника Тернопільської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Тернопільській області, за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1 було затримано ОСОБА_7 на підставі: особу застали під час вчинення злочину; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Стороною захисту під час розгляду скарги не надано будь-яких даних щодо звернення до органу досудового розслідування із клопотаннями, заявами або скаргами затриманої особи, не надано відповідних доказів, які б свідчили про незаконність затримання підозрюваного.

В частині заяви підозрюваного та його захисників щодо застосування до нього насильства під час затримання 24 вересня 2020 року, у відповідності до положень ч.6 ст.206 КПК України, слідчий суддя вважав, що таку слід зафіксувати та покласти обов`язок на слідчого забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 .

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою визнати затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, незаконним; відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; задовольнити клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_9 та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; зафіксувати заяву сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 насильства при затриманні 24.09.2020 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та покласти на слідчого обов`язок провести судово-медичне обстеження підозрюваного.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до моменту складання та проголошення повного тексту ухвали слідчого судді, а отже і на момент подання апеляційної скарги, запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_7 вважається не застосованим.

Вказує , що резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить відомостей про вирішення клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Наголошує, що сторона захисту не погоджується з рішенням слідчого судді про те, що він відмовив у задоволенні скарги на незаконне затримання ОСОБА_7 .
В судове засідання апеляційного суду захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_7 не з`явились, до початку розгляду справи в доповненнях до апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_6 просив проводити у їх відсутності, враховуючи викладене та на підставі ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 189, ч.4 ст. 189, ч.5 ст.27, ч.4 ст. 189 КК України.

На переконання колегії суддів, судове рішення про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчим суддею враховано, обставини та характер вчинення кримінальних правопорушень, вид і тяжкість кримінально-правової санкції за інкриміноване діяння; вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів; обґрунтованість підозри.

Приймаючи дане рішення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваному на даному етапі досудового розслідування, про наявність ризиків передбачених, ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може здійснити спроби: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілих та свідків; 3) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 4) може вчинити інші протиправні дії, які належним чином обґрунтовані в ухвалі слідчого судді, відтак доводи апелянта з даного приводу є безпідставними.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме домашнього арешту, про що просить апелянт, не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При цьому, суд всупереч покликань в доповненнях до апеляційної скарги зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки ці запобіжні заходи в врахуванням його посадового становища, авторитету посади і зв`язків, які він має у області не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання завдань кримінального провадження визначених у ст.2 КПК України.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею безпідставно відмовлено у задоволенні скарги сторони захисту про незаконне затримання ОСОБА_7 , є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки, слідчий суддя в частині скарги про незаконне затримання прийшов до наступного, а саме вказав в ухвалі, що з матеріалів, наданих слідчому судді, вбачається, що підставами для затримання ОСОБА_7 , згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 вересня 2020 року зазначено, що 24 вересня 2020 року о 16:11 в приміщенні службового кабінету начальника Тернопільської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Тернопільській області, за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1 було затримано ОСОБА_7 на підставі: особу застали під час вчинення злочину; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2020 р. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4