Провадження № 1кп-932-10-21
Справа № 932/125/21
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. З урахуванням суворості покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини і відсутності у нього стійких соціальних зв`язків, існує ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду. Також з урахуванням того, що обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і йому стали відомі анкетні дані потерпілих та свідків по справі, існує ризик, що обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Проти задоволення клопотання сторони захисту заперечував.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, як вбачається з обвинувального акту, причетність ОСОБА_5 до злочину, який йому інкримінується, грунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування. ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, цивільну дружину та неповнолітнього сина, він займається громадською діяльністю, працює, він є військовим пенсіонером та має третю групу інвалідності. Перебуваючи на свободі він самостійно з`являвся до слідчого судді та не переховувався від слідства та суду. Прокурором не надано доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. На підставі викладеного, просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозра у вчиненні ним злочину грунтується лише на свідченнях ОСОБА_7 , який під психологічним та фізичним тиском працівників поліції його обмовляє. Досудове слідство було проведено не об`єктивно та на замовлення керівництва ТОВ «Хлібзавод № 10», яке дало хабара керівництву Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та Дніпропетровській місцевій прокуратурі № 2. Під час досудового слідства, ні від органів досудового розслідування, ні від суду він не переховувався і після затримання в м.Києві самостійно з`являвся в суд до слідчого судді. Він має постійне місце мешкання в м.Дніпро, цивільну дружину та неповнолітнього сина, він працює та навчається, є військовим пенсіонером та інвалідом третьої групи. На підставі викладеного, просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2020 про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого умисного злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обвинувачений ОСОБА_5 оголошувався під час досудового розслідування у розшук, що також свідчить про наявність ризику, що він може переховуватися від суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також враховуючи стадію судового провадження, коли потерпілі та свідки сторони обвинувачення не допитані судом, та серйозність пред`явленого йому обвинувачення, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 впливу на потерпілих та свідків, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може впливати на вказаних осіб.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, суд враховує характер кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, має дитину, працює, займається громадською діяльністю, є інвалідом третьої групи, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованих йому кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_5 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

Твердження захисту, що матеріали кримінального провадження грунтуються на припущеннях та на показах ОСОБА_8 , який обмовляє ОСОБА_5 , суд не може вважати підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, так як оцінку показів та доказів по справі, вирішення питання доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а обраний ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення впливу на потерпілих та свідків кримінального провадження, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він у разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Також суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2020 про продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вирішення вказаного питання не входить у компетенцію суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 315, 370, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2020 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 березня 2021 року, включно, залишивши без змін раніше визначений ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2020 розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська