Справа № 504/3193/19
Номер провадження 1-кп/504/564/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2020 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт. Доброслав кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, Одеської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія -заправника автомобільного відділення взводу забезпечення 1 гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,
встановив:
Судовим розглядом встановлено, що згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період -період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває дотепер.
28.01.2017 ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 .
29.01.2017 ОСОБА_4 укладено контракт про проходження військової служби на посадах осіб рядового складу, та того ж дня останнього зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду курсанта військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2017 №51, солдата ОСОБА_4 після проходження професійної військової підготовки у військовій частині НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , поставлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду механіка - водія відділення артилерійської розвідки взводу управління 1 гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2017 №89 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія - заправника автомобільного відділення взводу забезпечення 1 гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 29.01.2017 року, тобто з моменту зарахування солдата ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 Навчальний центр), останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з того ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проходячи військову службу на посаді водія заправника автомобільного відділення взводу забезпечення 1 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Разом з тим, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія заправника автомобільного відділення взводу забезпечення 1 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 09 год. 00 хв. 27.03.2018 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та ухилявся від військової служби до 22 год. 00 хв. 05.09.2019, проводячи час на власний розсуд за адресою місця свого проживання у смт. Овідіополь, Овідіопольський р-н, Одеська обл., проводячи час на власний розсуд.
05.09.2019 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано співробітниками Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та доставлено до Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві.
Протягом зазначеного періоду дезертирства в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, солдат ОСОБА_4 командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.408 КК України винним себе визнав повністю не оспорюючи докази здобуті органами досудового розслідування, у вчиненому розкаявся.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо.
Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 05 лютого 2020 року, яка складена Лиманським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Одеській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Згідно ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6(шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік 6(шість) місяців, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну своїх місць роботи, навчання, проживання, періодично являтись до вказаних органів для реєстрації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1