Справа № 169/308/20
Провадження № 1-кп/169/89/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Белоуша Столінського району Брестської області Республіки Білорусь, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працював головою Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області, є безробітним, з повною вищою освітою, одружений, є громадянином України, несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , працюючи на посаді Боблівського сільського голови, здійснюючи функції представника органу місцевого самоврядування на постійній основі, будучи особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, на яку згідно з пунктом 2.1 Посадової інструкції сільського голови покладено забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органу виконавчої влади на території Боблівської сільської ради додержання Конституції та Законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, службовою особою, яка відповідно до розпорядження Боблівського сільського голови № 1 від 03 січня 2018 року є відповідальною за організацію охорони праці, та зобов`язана забезпечувати дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, допустив порушення вказаних правил, що спричинило загибель людини.

В період часу з серпня 2018 по 12 вересня 2018 року ОСОБА_7 за власною ініціативою без належної розробки, затвердження проектно-кошторисної документації та залучення будівельних організацій, які можуть виконувати роботи, пов`язані з підвищеною небезпекою, організував та проводив роботи з ремонту та перекриття даху приміщення дитячого садка, що перебуває у комунальній власності на балансі Боблівської сільської ради і знаходиться за адресою: вулиця Покровська, 57, село Бобли Турійського району Волинської області.

З цією метою до виконання робіт, які передбачали роботи на висоті, що згідно з пунктом 94 Переліку, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 26 січня 2005 року № 15, відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, без належного оформлення трудових відносин ОСОБА_7 залучив місцевого жителя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_9 , не пройшовши обов`язкового професійного добору, медичного огляду, спеціального навчання та перевірки знань з питань охорони праці, не будучи належним чином забезпечений необхідними засобами захисту від падіння з висоти, спецодягом та спецвзуттям з урахуванням вимог безпеки, без належного планування робіт на висоті, був допущений ОСОБА_7 до виконання робіт з підвищеною небезпекою.

12 вересня 2018 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_8 , виконуючи роботи з перекриття даху дитячого садка, розташованого за адресою: вулиця Покровська, 57, село Бобли Турійського району Волинської області, впав з даху та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 165/Е від 15 січня 2020 року отримав тілесні ушкодження у вигляді численної поєднаної травми тіла: перелому ребер з права та з ліва, перелому лівої ключиці; численних вогнищевих крововиливів обох легень з надривами плеври у місцях крововиливів; розривів легень уламками ребер; крововиливів в оточуючі тканини грудної клітки в проекціях навколо переломів; крововиливу в середостікання, в клітковину біля трахеї; крововиливів у ніжки обох нирок; крововиливу у зв`язковий апарат печінки, рідкої крові у плевральних порожнинах, набряку головного мозку, які знаходяться у прямому наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 і оцінені як смертельні.

Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 1849-19 від 6 грудня 2019 року ОСОБА_7 не організував належним чином безпечне виконання робіт на висоті, а саме:

-не розробив наряд на виконання робіт на висоті з перекриття даху дитячого садка;

-не затвердив наказом перелік робіт на висоті, які виконуються за нарядами-допусками;

-не забезпечив планування робіт на висоті з перекриття даху дитячого садка;

-не забезпечив видачу та реєстрацію нарядів і розпоряджень на виконання підготовки робочих місць;

-не забезпечив розробку проекту виконання робіт чи технологічної карти з перекриття даху дитячого садка;

-не провів належним чином та не оформив в журналах реєстрації інструктажів вступного, первинного та цільового інструктажів з ОСОБА_10 ;

-не створив безпечних умов під час виконання робіт на висоті, а саме: не забезпечив наявність, міцність і стійкість огороджень, риштувань, настилів, драбин тощо; не забезпечив належним чином ОСОБА_11 необхідними засобами захисту;

-не виконав у повному обсязі організаційні та технічні заходи, передбачені Правилами охорони праці під час виконання робіт на висоті;

-не забезпечив належним чином ОСОБА_11 запобіжним поясом, спецодягом, спецвзуттям, захисною каскою та іншими засобами індивідуального захисту, інвентарними захисними огородженнями;

-не забезпечив нагляд за виконанням робіт на висоті.

Вказана подія та її наслідки знаходяться в прямому причинному зв`язку з неналежним виконанням обов`язків і недотриманням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою ОСОБА_7 та порушення ним вимог статей 8, 13, 18 Закону України «Про охорону праці», статей 24, 29 Кодексу законів про працю України, пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.7.3, 1.7.5, 1.7.6, 1.9, 1.12, 4.1.2, 4.1.5, 4.1.6, 4.1.9, 7.2.1, 7.2.7 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, пунктів 1.2.3, П.2.5, VІ.4.9, VI.7.1 Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцем охорони праці працівників, пунктів 3.1, 3.14, 3.16, 4.1, 6.1, 6.2, 6.10 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, а саме, ОСОБА_7 допустив до роботи ОСОБА_11 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням; не роз`яснив ОСОБА_12 його права і обов`язки та не проінформував його під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних виробничих факторів; допустив до виконання робіт на висоті ОСОБА_11 , який не пройшов професійний добір відповідно до Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, медичний огляд, спеціальне навчання та перевірку знань з охорони праці.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину визнав повністю. Суду показав, що з 2006 року працював на посаді Боблівського сільського голови і саме на нього покладено обов`язки з охорони праці. Влітку 2018 року було вирішено провести будівельні роботи з перекриття даху дитячого садка у селі Бобли Турійського району, який перебуває у комунальній власності. До цих робіт без належного оформлення трудових відносин був залучений місцевий житель ОСОБА_8 , оскільки будівельна організація вартість вказаних робіт оцінила у 800 000 гривень, яких у сільської ради не було. 12 вересня 2018 року під час виконання робіт з перекриття даху дитячого садка ОСОБА_8 впав з даху і отримав тілесні ушкодження, від яких помер. Направляючи ОСОБА_8 , який є особою похилого віку, на вказані роботи знав, що вони належать до робіт з підвищеною небезпекою. Визнав, що не виконав належним чином свій обов`язок по контролю за дотриманням правил безпеки й охорони праці. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, вказував, що завдану злочином шкоду повністю відшкодував, просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що її чоловік ОСОБА_8 виконував роботи з перекриття даху у дитячому садку в селі Бобли Турійського району без оформлення у встановленому законом порядку. 12 вересня 2018 року впав з даху, внаслідок чого помер. Вказувала, що жодних претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, завдані їй збитки обвинуваченим повністю відшкодовані, просила не призначати останньому сувору міру покарання.

Представник потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила факт повної компенсації потерпілій заподіяної злочином шкоди, просила не призначати обвинуваченому сувору міру покарання.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з показаннями потерпілої та фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України, і кваліфікує такі його дії як порушення правил безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який є безробітним, одружений, має постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Крім того, суд враховує також характер допущених обвинуваченим порушень та його ставлення до цих порушень, які він повністю визнав та шкодує, що допустив їх, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, тяжкість наслідків, що настали внаслідок вчинення злочину, - загибель людини, а також, що інкримінований йому злочин вчинений з необережності і відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_7 ризики вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та небезпеки останнього для суспільства є середніми.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання у виді обмеження волі ближче до мінімальної межі санкції частини другої статті 272 Кримінального кодексу України та додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою, на мінімальний строк у межах санкції частини другої статті 272 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо покарання та інші наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе і без відбування основного покарання, а тому на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільняє обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України обов`язків.

На підставі положень частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права займати посади, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою, на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 16328 (шістнадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий