Номер провадження: 11-кп/813/2056/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 21 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0001135, внесеному до ЄРДР від 21.12.2019 року
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 21 серпня 2020 року було задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0001135, внесеному до ЄРДР від 21.12.2019 року.
Строк дії запобіжного заходу визначено до 19.10.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема стверджує, що:
- пред`явлене обвинувачення є необґрунтованим;
- стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
У зв`язку з викладеним захисник просить скасувати оскаржену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 21 серпня 2020 року, та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник і обвинувачений підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що в Приморському районному суді м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0001135, внесене до ЄРДР від 21.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Що стосується доводів апеляційної скарги про необґрунтованість обвинувачення, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, а також ухвалу суду щодо застосування запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних підстав для дослідження будь-яких доказів, що досліджуються судом під час розгляду обвинувального акту та на підставі яких ухвалюється судове рішення по суті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризику переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому і з огляду на те, що ОСОБА_8 зник з місця свого постійного проживання та реєстрації, у зв`язку з чим був оглошений у розшук.
Зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не прийнято, існує ризик того, що останній може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Таким чином, апеляційний суд вважає непереконливими доводи захисника про відсутність ризиків, які обумовлюють застосування найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки тяжкість пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 , а також існування ризиків, на які послався районний суд, виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду та наявність у вказаному кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, в тому числі про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись статями 183, 199, 331, 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 21 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0001135, внесеному до ЄРДР від 21.12.2019 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4