ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/28/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу сл. судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку 22 січня 2021 року в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 р. про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 10 вересня 2020 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 24.01.20

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 10 вересня 2020 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 24.01.20.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 24.12.2020 про залишення його скарги без задоволення, та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити в повному обсязі скасувати повідомлення про підозру від 10 вересня 2020 р., згідно якого ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 24.01.20.

Вважає ухвалу незаконною, прийнятою із порушенням кримінального процесуального закону та такою, що підлягає скасуванню повністю із постановленням нової ухвали в порядку ст. 303 КПК України, якою також слід скасувати повідомлення про підозру від 10 вересня 2020 р., складене старшим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , оскільки при оголошенні ОСОБА_7 підозри органом досудового слідства були порушені вимоги ст. ст. 91, 276, 277 КПК України щодо складання та вручення письмового повідомлення про підозру.

Адвокат вказує, що в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000017 від 24.01.2020 стороною обвинувачення не зібрано жодного доказу на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, вказує про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, за попередньою змовою групою осіб, оскільки жодного доказу на підтвердження таких обставин, як і системи доказів, які б узгоджувались між собою, під час проведення досудового розслідування не встановлено.

Поряд з цим апелянт зазначає про недотримання слідчим вимог ст. 214 КПК України, оскільки, не дивлячись на отримання висновку експерта №15/1770, згідно якого надана на дослідження ідентифікаційна карта громадянина Словацької Республіки за своїми характеристиками не відповідає аналогічним паспортним документам, які видаються або видавались уповноваженим органом Словацької Республіки ще 16 липня 2020 року, відомості за ч. 3 ст. 358 КК України до ЄРДР слідчим внесено лише 07 вересня 2020 року.

Зазначені порушення апелянт вважає такими, що грубо порушують вимоги КПК України, а вручену підозру такою, що суперечить позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» щодо визначення поняття «обґрунтована підозра».

Від прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Як вбачається із змісту ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе продовжити слухання справи у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника підозрюваної ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000017 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

10 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 було складено і погоджено прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дане повідомлення було направлено засобами поштового зв`язку на адресу за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 . Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення дана підозра була отримана повнолітнім членом сім`ї ОСОБА_7 , а саме - онуком ОСОБА_11 . Відтак з урахуванням вимог ч. 2 ст. 135 КПК України таке повідомлення вважається врученим у встановленому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи /прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство/, яка повідомляється про підозру; найменування /номер/ кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до змісту даного повідомлення про підозру від 10 вересня 2020 року досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у виготовленні, придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту голографічних захисних елементів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами № 5283-VI від 18 вересня 2012 року, № 71-VIII від 28 грудня 2014 року), та збуті підроблених офіційних документів ІД-карток громадян Європейського Союзу, які видаються уповноваженими органами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1666-VІІІ від 06 жовтня 2016 року).

Аналізуючи надані апеляційному суду матеріали, а також зміст оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в ухвалі слідчого судді про недоведеність підстав для скасування оголошеного ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, є обґрунтованими, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, колегія суддів всупереч доводам апеляційної скарги вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року - без змін, оскільки наведені доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 10 вересня 2020 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 24.01.20, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді