Справа № 158/102/20 Провадження №11-кп/802/232/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2015 року, більш м`яким у виді виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням 10 % заробітної плати в дохід держави на не відбутий строк покарання.
Клопотання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_8 відбув більше 2/3 призначеного покарання, за період відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується добре, має п`ять заохочень, працевлаштований, мав дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. У разі заміни не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, ОСОБА_8 буде працевлаштований на постійне місце роботи у ТОВ «Вендор Транс Сервіс».
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 січня 2020 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 .
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 перебуваючи в місцях позбавлення волі допускав численні порушення режиму утримання, хоча стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Фактичне відбуття 2/3 строку покарання та наявність п`яти заохочень не можуть бути свідченням його зразкової поведінки. Крім того, у засудженого наявний цивільний позов у значній сумі 78948 грн. 11 коп., з яких відшкодовано лише 1591 грн. 01 коп., тому відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням 10% заробітної плати в дохід держави.
У поданій апеляційній скарзі з доповненнями до її, захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вказує, що при ухваленні рішення судом не враховано характеризуючі дані засудженого, який відбув майже строку покарання, за період відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується добре, дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, офіційно працевлаштований на підприємстві ДУ «Цуманська виправна колонія №84». Також вказує на те, що згідно повідомлення ТОВ ТОВ «Вендор Транс Сервіс», засуджений ОСОБА_8 після звільнення з місць позбавлення волі буде працевлаштований на вказаному товаристві, а трудовий колектив підприємства фактично зобов`язується здійснювати контроль за його поведінкою як на підприємстві так і в побуті.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали суду та основні доводи апеляційної скарги та доповнення до її, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу і просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності до вимог ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Частиною 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При розгляді клопотання захисника, даних вимогу закону судом першої інстанції дотримано не було.
Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2015 року за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, у відповідності до вимог ч.5 ст.12 КК України є умисним тяжким злочином.
Згідно з п.3 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Положеннями ст.82 КК України передбачена можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у разі, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
Частинами 1, 3 статті 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В той же час, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених та виконання встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації є обов`язками засудженого, згідно ч.1 ст.9 КВК України.
Крім того, пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно - трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
У місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі, як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_8 знаходиться з 22 січня 2015 року (а.п.5).
На момент звернення захисника ОСОБА_7 із клопотанням про заміну покарання більш м`яким ОСОБА_8 , що також підтверджується матеріалами судового провадження, засуджений відбув 2/3 призначеного строку покарання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, під час відбування покарання у ДУ «Цуманська виправна колонія №84», засуджений ОСОБА_8 за сумлінну поведінку та ставлення до праці 6 разів вказаною установою заохочувався, працевлаштований робітником в установі, до праці ставиться задовільно, приймає участь у роботах по благоустрою установи, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу засуджених за напрямками «Духовне відродження», Правова просвіта», Фізкультура і спорт» (а.п.5 зворот, 47 зворот, 52 зворот).
Крім того, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, однак стягнення на час розгляду клопотання судом першої інстанції зняті та погашені.
Також слід зазначити, що вже більше двох років засуджений ОСОБА_8 не допускав жодних порушень (а.п.48 зворот).
З копії нотаріально посвідченої заяви потерпілої ОСОБА_9 від убачається, що вона не заперечує проти задоволення клопотання про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким (а.п.47).
На переконання апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, не відповідають фактичним обставинам судового провадження та спростовуються матеріалами провадження, оскільки засуджений ОСОБА_8 більш двох років не допускав порушень режиму утримання, був працевлаштований в установі відбування покарань, неодноразово заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, приймає участь у роботах по благоустрою установи, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, вину у вчиненому злочині визнав повністю.
Що стосується доводів суду щодо відмови у задоволенні клопотання про заміну покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 , а саме те, що наявність п`яти заохочень не можуть бути свідченням зразкової поведінки засудженого, то на думку колегії суддів, вони є безпідставними та непереконливими, оскільки законом, лише фактичне відбуття засудженим не менше двох третин строку призначеного покарання, вже визначено як підставу для можливої заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, незважаючи на зазначену обставину суду першої інстанції, яку він поклав в основу відмови у задоволенні подання.
Крім того, в матеріалах судового провадження міститься заява від 11 січня 2020 року, згідно якого директор ТОВ «Вендор Транс Сервіс» ОСОБА_10 , зобов`язується прийняти на роботу засудженого ОСОБА_8 (а.п.9).
Також а матеріалах судового провадження наявна заява трудового колективу ТОВ «Вендор Транс Сервіс» з проханням замінити ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2015 року, більш м`яким у виді виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням 10 % заробітної плати в дохід держави на не відбутий строк покарання. Вказане рішення було прийнято 24 січня 2020 року на загальних зборах трудового колективу ТОВ «Вендор Транс Сервіс» (а.п.17-20).
На час апеляційного розгляду невідбутий термін покарання засудженого ОСОБА_8 складає 8 місяців 23 дні.
Із урахуванням зазначеного, а також особи засудженого ОСОБА_8 , який за час відбування покарання у ДУ «Цуманська виправна колонія №84» характеризується задовільно, бере активну участь в житті установи виконання покарань, сумлінно ставиться до праці, має заохочення, не має стягнень, а також відбув, передбачений ст.82 КК України, строк необхідний для заміни йому покарання більш м`яким, апеляційний суд дійшов висновку, що на час звернення з клопотанням засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а тому доводи апеляційної скарги його захисника про необхідність заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення.
За таких обставин, висновки суду, викладені в ухвалі місцевого суду щодо відмови в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_8 , на переконання суду апеляційної інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим, судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.409, а також ст.ст.411, 413 КПК України, є підставою для її скасування з постановленям нової ухвали про задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , поданого в порядку ст.82 КК України відносно ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2015 року, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 08 місяців 23 дні з відрахуванням 10% заробітної плати дохід держави щомісячно.

Головуючий:

Судді: