У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В :

27 липня 2020 року слідчий Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0004533 від 25.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий посилається на те, що підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вид і міра покарання за скоєне правопорушення: штраф від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років), а також положення ч. 8 ст. 194 КПК України, згідно з якою до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою, саме тримання під вартою є найбільш обґрунтованим запобіжним заходом.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, посилалися на необґрунтованість ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

25.07.2020 року о 15 год 00 хв ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

26.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 25.07.2020 року, приблизно о 14 год. 00 хв., перебував біля 4-го під`їзду, будинку АДРЕСА_3 , разом із своїми знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей час між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на побутовому грунті, який переріс у бійку між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час бійки ОСОБА_8 повалив на землю ОСОБА_7 , який утримував у правій руці належний йому мобільний телефон «Samsung G7».
В цей час ОСОБА_4 помітив у правій руці ОСОБА_7 мобільний телефон, та у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_7 належного останньому мобільного телефону, з корисливого мотиву, тобто з метою подальшої реалізації вказаного мобільного телефону та отримання в такий спосіб грошових коштів для задоволення власних матеріальних потреб.
Реалізовуючи свій злочинний, умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, у вказаний час, у вказаному місці, ОСОБА_4 , користуючись тимчасовою неможливістю потерпілого чинити йому опір, відкрито викрав, вихопивши з руки у ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон «Samsung G7», з сім-картами операторів мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_1 та «Київстар» НОМЕР_2 , загальною вартістю 2000 грн., після чого залишив місце події, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд та заподівши своїми умисними злочинними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму вартості викраденого майна.
У силу ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом усної заяви про злочин від потерпілого; протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколами особистого обшуку затриманого; іншими матеріали кримінального провадження в їх сукупності.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку злочину, за яким оголошено підозру, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушень, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

На час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, неодружений, не працюючий, а отже прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення.

Разом з тим, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, мають місце ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, проте слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, сімейний і майновий стан, відсутність судимостей, суд також враховує й інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено конкретних об`єктивних обставин, які обґрунтовують недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обов`язок доказування таких обставин покладається на прокурора в суді у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України.
Доводи сторони обвинувачення, що відповідно до ч. 8 ст. 194 КПК України, яка передбачає що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою, слідчий суддя не сприймає з наступних мотивів.
Дійсно, з 01.07.2020 року набрали чинності чергові зміни до Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема було суттєво збільшено розмір штрафу встановленого санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, а саме з 01.07.2020 року передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Змін зазнала й частина 2 статті 183 КПК України, зокрема в підпункту 1 цієї частини зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
Згідно підпункту 3 частини 2 статті 183 КПК України вбачається, що до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Прокурором не повідомлено, що до підозрюваного застосовувався інший запобіжний захід, як і не встановлено, що перебуваючи на волі, ця раніше не судима особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Отже, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному суперечить положенням ст. 183 КПК України наведеним вище.
Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
А отже посилання сторони обвинувачення на ч. 8 ст. 194 КПК України, яка не зазнала змін щодо розміру штрафу, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підстав для застосування запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя також не вбачає.
Тому, саме особисте зобов`язання, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати до старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 за першою вимогою (викликом);
- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 177-179, 182, 183, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 за першою вимогою (викликом);
2) не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду, негайно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9