Справа № 364/718/20
Провадження № 1-кп/364/99/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за угодою про визнання винуватості кримінальне провадження, внесене 31.05.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рачки Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, тимчасово не працює, неодружений, неповнолітніх дітей не утриманні не має, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 у листопаді 2019 року, точної дати під час проведення дізнання не встановлено, в денну пору доби, перебуваючи в лісі, який знаходиться напроти присадибної ділянки місця проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , виявив дикорослі рослини коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання зазначеного наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 підійшов до рослин коноплі та руками від`єднав від стовбурів рослин коноплі фрагменти стебел з листям та верхівками, чим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб.

Після цього фрагменти стебел рослин з листям та верхівками коноплі ОСОБА_4 переніс до домоволодіння, де проживає, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та помістив їх до гаражного приміщення, де незаконно зберігав з метою власного вживання без мети збуту.

Надалі, перебуваючи у гаражному приміщенні, ОСОБА_4 подрібнив зазначені рослини коноплі з листям та верхівками, перетерши руками, та помістив до поліетиленового пакету, чим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який помістив до дерев`яної тумбочки в гаражному приміщенні, де їх зберігав для подальшого вживання шляхом куріння.

У ході проведення обшуку в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 р. за № 0000063 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Володарського районного суду Київської області за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме: домоволодіння та підсобних приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у гаражному приміщенні, виявлено та вилучено: синій поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом масою 7,77 г, та пристрій для куріння кустарного виробництва, який складається з двох частин пластикових пляшок (нижньої та верхньої), на горловині верхньої частини якої знаходиться наперсток із нашаруванням екстракту канабісу масою 0,24 г.

Згідно зі Списком № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 (з подальшими змінами), канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Разом із тим 30.07.2020 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості (а.п. 9-12).

За умовами зазначеної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 309 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості.

Згідно із згаданою угодою обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення в судовому провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, ствердивши викладені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості обставини його вчинення, надавши пояснення суду.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту і кваліфікує такі дії за частиною першою статті 309 КК України.

Крім того, угодою про визнання винуватості від 30.07.2020 р. сторонами кримінального провадження погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 309 КК України (в редакції 18.10.2019 р.), а саме: покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також в угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 КПК України; ухвалою суду від 07.08.2020 р. призначено підготовче судове засідання на 10.09.2020 р. (а.п. 20-21), надалі знято з розгляду 10.09.2020 р. та 19.10.2020 р. на підставі наказів голови суду від 09.09.2020 р. № 20-АС та від 19.10.2020 р. № 22-АС, підготовче судове засідання призначено на 07.12.2020 р.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468, пунктом 1 частини четвертої статті 469 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості; така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, яке за визначенням статті 12 КК України (у чинній на тепер редакції) є кримінальним проступком.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При цьому суд під час розгляду та вирішення зазначеної угоди, зважаючи на зміни, що відбулися у кримінальному та кримінальному процесуальному законодавстві у зв`язку із запровадженням з 01.07.2020 р. інституту кримінальних проступків, виходить з такого.

За загальним правилом частини першої статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями названого Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Разом з тим, з урахуванням гарантій статті 58 Конституції України статтями 4, 5 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння; закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Зважаючи на усе наведене та враховуючи позиції прокурора і сторони захисту, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 30.07.2020 р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 309 КК України в редакції цієї норми, чинній до 01.07.2020 р., тобто на час вчинення ним кримінального правопорушення.
Передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд визнає щире каяття й активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Матеріальної шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання відносно обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи думку прокурора щодо відсутності для цього підстав, а також беручи до уваги, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог статей 100, 124 КПК України.

Також, керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України, за якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, тому суд вбачає підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 02.06.2020 р., копія якої долучена прокурором (а.п. 38-41).

Керуючись статтею 58 Конституції України, статтями 4, 5, частиною першою статті 309 КК України, статтями 5, 100, 124, 174, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2020 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 31.05.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 30.07.2020 р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 (шістдесят) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 02.06.2020 р. (справа № 364/468/20, провадження № 1-кс/364/168/20), а саме: на синій поліетиленовий пакет із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожі на рослини коноплі, які поміщено до спецпакету № INZ 1006990, та пристрій для куріння кустарного виробництва, що складається з двох частин пластикових пляшок (нижньої та верхньої), на горловині верхньої частини якої знаходиться наперсток з нашаруванням речовини, які поміщені до спецпакету № 4325953.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 31.05.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, а саме:

канабіс масою 7,77 г, екстракт канабісу масою 0,24 г та пристрій для куріння кустарного виробництва, які знаходяться в спецпакеті № ЕХР 0394606, що зберігаються в камері схову речових доказів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити;

оптичний носій «DVD+ R- диск», на якому міститься відеозапис проведення обшуку по вул. Гагаріна, 40, с. Рачки, Володарський р-н, Київська обл., від 30.05.2020 р., та який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію цього вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникові ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1