Справа № 496/4024/20
Провадження № 1-кп/496/468/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження внесеного до ЄДРДР № 0000435 від 16.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єлизаветівка, Ширяївського району, Одеської області, громадянин України, має середню освіту, не одружений, працює механізатором ТОВ «Рейдер-М», раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшли матеріали кримінального провадження із обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 .. Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 16.09.2020 року о 00 годині 10 хвилин, більш точного часу не встановлено, знаходячись по вул. Армійська, 26 в с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції УПП в Одеській області.
Далі ОСОБА_4 , з метою ухилення від складання відносно нього працівниками поліції адміністративного протоколу, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надав пропозицію поліцейському взводу №1 роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції в Одеській області сержанту поліції ОСОБА_6 , який відповідно п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є особою, яка здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, у зв`язку з чим він є службовою особою та перебував на службі і виконував відповідні службові обов`язки, надати неправомірну вигоду за не складання зазначеного протоколу. Однак за вказану пропозицію ОСОБА_4 був попереджений ОСОБА_6 та його колегою поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 про можливе настання кримінальної відповідальності за його дії.
Після чого ОСОБА_4 проігнорувавши неодноразові попередження працівників поліції про можливе настання кримінальної відповідальності за його дії продовжив висловлювати пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі - поліцейському ОСОБА_6 та надав неправомірну вигоду у розмірі 1000 гривень ОСОБА_6 , а саме тримаючи вказану грошові кошти, купюрами по 200 грн. кожна, у руці намагався їх засунути до кишені штанів поліцейського ОСОБА_6 , однак останній відмовився від їх отримання та грошові кошти випали з руки ОСОБА_4 на землю, після чого працівниками поліції на місце події була викликана СОГ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, яка вказані грошові кошти вилучила.
Дії ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища та надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Відповідно до вимог ст. 472 КПК України, 28.09.2020 року між прокурором та підозрюваним у присутності захисника досягнуто угоди про визнання винуватості, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 369 КК України.
Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 , як підозрюваний, його захисник, в силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України участь якого є обов`язковою, та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить суму 17 000 грн., враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, збитки відсутні.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив, що скоїв кримінальне правопорушення за викладених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений, у присутності захисника, та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468 - 475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином і згідно з приміткою до ст. 45 КК України корупційним кримінальним правопорушенням.
Обвинувачений ОСОБА_4 суду заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згоден з призначеним покаранням.
З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст. 474 КПК України).
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами (прокурором, обвинуваченим та його захисником), вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, збитки відсутні.
Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений на стадії досудового розслідування, у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370-373, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2020 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000435 від 16.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Згідно ст. 100 КПК України речові докази: грошові купюри на загальну суму 1 000 гривень: купюра номіналом 200 гривень серія ТА 3094251, 2014 року, купюра номіналом 200 гривень серія ПВ 9701705, 2013 року, купюра номіналом 200 гривень серія УТ 9 року, купюра номіналом 200 гривень серія ПИ 4 року, купюра номіналом 200 гривень серія УБ 0 року, вилучені 16.09.2020 року в ході проведення огляду місця події конфіскувати в дохід держави.
Арешт накладений, відповідно до ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.09.2020 року, на грошові купюри на загальну суму 1000 гривень: купюра номіналом 200 гривень серія ТА 3094251, 2014 року, купюра номіналом 200 гривень серія ПВ 9701705, 2013 року, купюра номіналом 200 гривень серія УТ 9550682, 2014 року, купюра номіналом 200 гривень серія ПИ 4224003, 2013 року, купюра номіналом 200 гривень серія УБ 0231959, 2014 року, вилучені 16.09.2020 року в ході проведення огляду місця події, із застосуванням заборони користування та розпорядження, вказаними коштами скасувати.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1