Справа № 544/90/21
№ пров.1-кп/544/45/2021
В И Р О К
іменем України

27 січня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 05.01.2021, за обвинувальним актом стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта професійно-технічна, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 січня 2021 року близько 11 год. ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , відпочивав зі своїм сусідом ОСОБА_6 . В цей час, до ОСОБА_7 прийшов привітати з Новим роком його знайомий ОСОБА_4 , після чого вони всі разом почали вживати спиртні напої. Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої останній, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, в положенні стоячи обличчям один до одного, на відстані близько 20-30 см, наніс ОСОБА_5 один удар своїм чолом голови в обличчя потерпілого, від чого він відчув різкий біль та, не втримавши рівноваги, впав на підлогу. Таким чином, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді припухлості та синця спинки носу і підочно-вилицевих ділянок, як результат загоювання гематоми цих ділянок, що утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо чола людини в результаті щонайменше одного травмоконтакту у вказану ділянку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №011 від 13.01.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
15 січня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в процесі судового провадження, попросив вибачення у потерпілого.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст. 125 КК України, з урахуванням характеру і тяжкості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ч.1 ст. 12 КК України є проступком, у виді громадських робіт на строк двісті годин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому, щиро кається та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні проступку, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.
Крім того суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Також судом установлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України та обвинувачений розуміє наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Крім того, обвинуваченому судом роз`яснено характер обвинувачення та конкретне покарання, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, погоджене сторонами угоди у виді громадських робіт. Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння та особі обвинуваченого.

Судом установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 15 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2021, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене покарання за даним законом у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1