Справа № 199/6288/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши відносно ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі об`єднане кримінальне провадження за №0001227 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та за №0001202 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, обвинувачується у вчиненні низки умисних тяжких злочинів, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати інші злочини, ніде не працює, постійного доходу не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити прокурору в заявленому клопотанні та для обвинуваченого обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Вирішуючи заявлені клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до вимоги ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
За даним кримінальним провадженням суд враховує, що ОСОБА_5 є особою, яка на теперішній час продовжує обвинувачуватися у вчиненні двох умисних тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом у разі визнання винуватості, та із застосуванням вимоги ст.70 КК України, йому може бути призначено покарання від 7 до 10 років позбавленні волі.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні вказаних умисних тяжких злочинах, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.186 КК України, на думку суду, вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

При цьому суд враховує рішення ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, який зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також, судом враховується, що легітимна мета зазначеного законодавчого регулювання пояснюється необхідністю виконання завдань кримінального провадження, до яких можна віднести захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду та вирішення справи у розумні строки. При цьому істотно важливим є захист прав, свобод та законних інтересів не тільки підозрюваного, обвинуваченого (зокрема, їхнього права на свободу), а й суспільства, держави та інших учасників кримінального провадження (особливо потерпілого та цивільного позивача, яким кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, і які можуть поновити свої права не раніше, ніж справу буде вирішено по суті).

Таким чином законодавець вимагає додержання необхідного балансу між охороною прав, свобод та законних інтересів усіх учасників кримінального процесу і захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, скоювати інші злочини, здійснювати тиск на потерпілих та свідків, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого і контроль за ним, та є втіленням щодо забезпечення дотримання конституційних прав і свобод людини та громадянина на такому ж рівні, як вони гарантуються Європейською Конвенцією з прав людини та основоположних свобод, а тому відхиляє клопотання сторони захисту у зв`язку із викладеним.
Керуючись ст.ст.181,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці, строком до 10 січня 2021 року, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 години до 07-00 години з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:
-повідомляти суд про зміну свого місця мешкання;
-утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками.

Відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалу про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , - до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно повідомити про це Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_5 за вказаною адресою, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. 2

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора, ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1