Справа № 755/5089/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001828 від 06 березня 2020 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Кам`янка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 31 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, в рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просили суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки невиконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.
Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.
Суд заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.
Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України, визнаючи шляхом її укладення доведеним, що 06 березня 2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом з своїм знайомим ОСОБА_6 проходили повз будинок № 3 по вулиці Празька в м. Києві, поруч з магазином «Екран». В цей час, ОСОБА_5 побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_4 , який стояв біля магазину та тримав у руках мобільний телефон.
В цей момент ОСОБА_5 вирішив скористатись обставинами, які склалися, а саме відсутністю поруч людей, та відкрито викрасти майно, що належить ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_4 та ривком вихопив з правої руки останнього мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 8 Pro.
Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 грн.
Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки невиконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Разом з тим, суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вступив в дію 01 липня 2020 року, внесено зміни до статті 186 КК України, зокрема в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від двох тисяч до чотирьох тисяч".
З урахуванням вимог ч. 3 ст. 5 КК України, суддя вважає необхідним під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 затвердити узгоджене сторонами покарання.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Строк дії запобіжного заходу обраному обвинуваченому ОСОБА_5 закінчився, підстави для його обрання на даному етапі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001828 від 06 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Речовий доказ: мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 8 Pro, який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити у володінні потерпілого.
Речовий доказ: оптичний диск формату DVD-R 4,7 GB, 16х з відеозаписом проведення особистого обшуку та оптичний диск формату DVD-R 4,7 GB, 16х з відеозаписами системи «Безпечне місто» зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1