У Х В А Л А Справа № 932/6736/20

Провадження № 1-кс/932/3569/20

17 червня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю.,

при секретарі Громовику Д.О.

за участю представників скаржника Васюти К.С. та Бутенко К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката Васюти Крістіни Сергіївни, яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2020 року адвокат Васюта К.С. звернулась до суду зі скаргою в інтересах ТОВ «ФК «Есаймент», у якій прохає зобов`язати Шевченківське відділення поліції ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області негайно повернути ТОВ «ФК «Есаймент» оригінали кредитної справи за договором № 53371 від 01 серпня 2005 року, що укладений між АКБ «Новий» та ОСОБА_1 .

Підставами для задоволення скарги вказала наступне. 01 серпня 2005 року між АКБ «Новий» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 53371, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 150 000 доларів США. Банком було виконано свою зобов`язання за договором та надано позичальнику кредитні кошти в обумовленій сумі. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 01 серпня 2005 року між АКБ «Новий» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 53371-3, предметом якого є домоволодіння АДРЕСА_1 . 11 жовтня 2019 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ТОВ «ФК «Есаймент» укладено договір про відступлення прав вимоги № 33-11.10.2019-2, за умовами якого ТОВ «ФК «Есаймент» набуло право вимоги до ОСОБА_1 28 листопада 2019 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ТОВ «ФК «Есаймент» укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, за умовами якого ТОВ «ФК «Есаймент» набуло право вимоги до ОСОБА_2 . Тому, на цей час ТОВ «ФК «Есаймент» є законним володільцем та власником усіх первинних документів, які складались при веденні кредитної справи № 53371. ТОВ «ФК «Есаймент» з переданих первісним кредитором документів установлено, що 21 листопада 2006 року на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2006 року, слідчим СВ Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області Резцовим А.М. здійснено виїмку оригіналів документів, що становили кредитну справу № 53371. До проведення виїмки документів банку не було відомо про існування кримінальної справи, а вилучені документи так і не були повернуті їх власнику. Банку не відомо, який статус мають вилучені документи, чи є вони речовими доказами по кримінальному провадженню. 24 квітня 2020 року ТОВ «ФК «Есаймент» звернулось до т.в.о. начальника Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про повернення оригіналів вилучених документів. 10 червня 2020 року т.в.о. начальника Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Третяк С.І. повідомив, що для вирішення даного питання потрібно звернутись до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2006 року, на думку скаржника, не відповідає вимогам КПК України, а її виконання проведено із порушенням п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, оскільки виїмка є заходом забезпечення кримінального провадження, а не слідчою дією, проведення якої можливо доручити іншій особі. З посиланням на практику ЄСПЛ, зокрема, рішення ЄСПЛ у справах «Ісмаїлов проти Росії», «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації», «Іатрідіс проти Греції», «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії», «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», звернулась до суду із цією скаргою, вважаючи, що право ТОВ «ФК «Есаймент», як власника, неправомірно обмежується тривалий час, внаслідок чого кредитор позбавлений можливості захистити свої права та стягнути заборгованість із боржника. Зазначає, що дана скарга подана у порядку ст. 303 КПК України, яка передбачає право володільця майна оскаржити бездіяльність у вигляді неповернення тимчасово вилученого майна.

Представниці скаржника вимоги скарги підтримали та прохали задовольнити. Пояснення надали аналогічні її тексту. Додатково пояснили, що дійсно, вимоги цієї скарги не кореспондуються із положеннями ст. 303 КПК України, оскільки майно не є тимчасово вилученим, однак в інший спосіб захистити права кредитора неможливо, оскільки поліція відмовляється повернути матеріали кредитної справи.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. Представниці скаржника не заперечували проти розгляду скарги за відсутності слідчого та прокурора. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності слідчого та прокурора та винесено ухвалу.

Вислухавши пояснення представниць скаржника, дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування; слідчий, прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, відмова у прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно до вимог ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися при затриманні, а також під час обшуку, огляду.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2006 року дозволено СВ Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області провести в АКБ «Новий» виїмку кредитної справи № 53371 по договору, що укладений 01 серпня 2005 року між АКБ «Новий» та ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу виїмки від 21 листопада 2006 року, о/у відділу по боротьбі із економічною злочинністю Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області Резцовим А.В. проведено виїмку документів із матеріалів кредитної справи № 53371. Де саме проводилась виїмка документів, протокол виїмки інформації не містить. 24 квітня 2020 року ТОВ «ФК «Есаймент» складено заяву на ім`я т.в.о. начальника Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Третяка С.І. про повернення товариству вилученої кредитної справи № 53371. Листом від 10 червня 2020 року начальника Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Третяка С.І. скаржника повідомлено про те, що для отримання відповідної ухвали на повернення оригіналів документів, зазначених у зверненні, необхідно звернутись до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Вирішуючи цю скаргу, виходжу із наступного. Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчим суддею здійснюється у відкритому кримінальному провадженні, тобто відомості про яке внесено до ЄРДР, і тільки на стадії досудового розслідування. Досудове розслідування завершується у спосіб, визначений ст. 283 КПК України, а саме: шляхом закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до вимог п. 10 Перехідних положень КПК України, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

Верховний Суд, переглядаючи постанову апеляційного суду Київської області від 22 травня 2018 року по справі № 372/2904/17-ц, зазначив, що згідно зі ст. 174 нині чинного КПК України, як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна, вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба. Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, в тому числі у кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, КПК України, не передбачає. КПК України 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Нормативна неврегульованість порядку захисту права людини, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті. Перекладення тягаря такого недоліку законодавства на особу, котра більше восьми років потерпає від свавільного втручання у право власності, гарантоване Конвенцією і Конституцією України, є неприпустимим. Зволікання з наданням ефективного засобу юридичного захисту тягне погіршення правового становища людини, котра зазнає негативних наслідків не лише від помилки представника влади, а й від перешкод у отриманні реальної можливості її виправлення, і перебуває у стані невизначеності непередбачувано тривалий час. У зв`язку із цим, Верховний Суд дійшов висновку про доцільність захисту права власника майна у порядку цивільного судочинства.

Скаржником до суду доказів внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не надано, номер кримінального провадження у ЄРДР не зазначено, не визначено, у якій стадії зараз знаходиться кримінальна справа, хто є слідчим та процесуальним керівником у такому провадженні. Норми ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, а не керівника органу досудового розслідування.

Крім цього, оскільки вилучення майна відбулось не внаслідок обшуку особи при затриманні, або через проведення огляду, обшуку, а на підставі постанови суду, що ухвалена за нормами КПК України в редакції 1960 року, про надання дозволу на проведення виїмки, вважати матеріали кредитної справи тимчасово вилученим майном неможливо. Через те, що вказані матеріали кредитної справи не є тимчасово вилученим майном, факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому відбулась виїмка документів, слідчими СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області не доведено, а нормами ст. 303 КПК України не передбачено можливість оскарження до слідчого судді бездіяльності начальника відділу поліції, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 303, 305, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката Васюти Крістіни Сергіївни, яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя І.Ю. Литвиненко