ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 00020023 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.01.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання частини невідбутого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2018 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 47 807 гривень 87 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 гривень, а всього 52 807 гривень 87 копійок.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
За обставин, детально викладених у вироку, на початку вересня 2018 року, ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , де у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення.
14.09.2018 приблизно о 00-05 годині ОСОБА_7 прибув за вищевказаною адресою, відкрив хвіртку з метою безперешкодного проникнення на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , підійшов до літньої кухні, шляхом віджиму металопластикового вікна, незаконно проник до приміщення літньої кухні, де взяв на підлозі мішок із мішковини та поклав в нього будівельні інструменти на загальну суму 41573 гривені 47 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
03.11.2018 приблизно о 00-05 годині ОСОБА_7 прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 , відкривши хвіртку в паркані даного домоволодіння, незаконно потрапив на його територію, звідки викрав два велосипеди: марки «Winner elite», вартістю 3337 грн 40 коп., та марки «Scott Aspect 750», вартістю 1078,00 грн, які відкотив до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив зберігатися.
03.11.2018 приблизно 00-30 годині ОСОБА_7 , повернувся до території будівлі АДРЕСА_2 , незаконно проник через незамкнені двері до вказаної будівлі, в якій тимчасово зберігались будівельні інструменти, в одному з приміщень на підвіконні виявив колонки комп`ютерні «Sven», чорного кольору, вартість яких встановити не надалось можливим, дві бухти проводів ШВВП3/ 1,5 - вартістю 1025 грн кожна, барабан з кабелем 60 м чорного кольору вартістю 1050,00 грн, плитку кахель для стін «Belani» сірого кольору - 5 пачок вартістю 150,00 грн кожна, та степлер будівельний «Stenli» - вартістю 250,00 грн. Потім, ОСОБА_7 взяв будівельну тачку вартістю 855,00 грн, в яку склав вищевказане викрадене майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 та разом з викраденим майном покинув подвір`я вказаного домоволодіння, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9370 гривень 40 копійок.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд в суд першої інстанції.
Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду. Суд першої інстанції не прийняв до уваги покази обвинуваченого, який вину не визнав і даного злочину не вчиняв, а до ломбарду заклав електроінструменти, які дав йому знайомий ОСОБА_10 та попросив це зробити.
Допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 підтвердили лише факт скоєння крадіжок майна, а свідки ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 лише факт закладення електроінструменту та велосипеду до ломбарду, а свідок ОСОБА_14 лише факт продажу йому велосипеду. Ніяким чином вони не вказують на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила ці крадіжки.
На його думку, покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є неправдивими, оскільки вони відповідали на питання не впевнено, з затягуванням часу, а на досудовому слідстві вони надали ті покази, які змусили їх дати співробітники поліції. Також, ці свідки надавали покази 28.12.2018 року, тобто після спливу 2,5 та 1,5 місяців після подій, а під час судового розгляду вони перебували під вартою за скоєння ряду корисливих злочинів. У зв`язку з чим, такі письмові докази як протоколи пред`явлення особи для впізнання та слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 викликають сумніви в їх допустимості та об`єктивності. Ці обставини залишилися поза увагою суду, а також необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання захисника про повторний допит свідка ОСОБА_17 . Крім того, під час допиту свідка ОСОБА_16 суд безпідставно відхилив питання обвинуваченого щодо того, яким чином цей свідок був встановлений працівниками поліції. Захисник вважає вказані обставини свідчать про упередженість та необ`єктивність суду.
Також суд залишив поза увагою покази свідка ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні, який повністю визнав скоєння двох крадіжок електроінструментів, велосипедів, кахелю та іншого майна з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 у вересні та листопаді 2018 року, а потім попросив ОСОБА_7 це майно здати до ломбарду, оскільки сам не мав паспорта, про що також повідомляв і співробітників Індустріального ВП, однак вони на це не відреагували.
На думку захисника, вина ОСОБА_7 не доведена дослідженими в суді доказами.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, прокурора та потерпілого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи захисника щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є необгрунтованими, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні розповів щодо майна, яке було в нього викрадено з літньої кухні та з території двору за адресою АДРЕСА_2 , 14.09.2018 року та 03.11.2011 року, а також про те, що ОСОБА_18 , який є дядьком обвинуваченого, привіз йому викрадені тачку з плиткою, які зі слів ОСОБА_18 знаходилися на АДРЕСА_4 , де жив його племінник ОСОБА_7 .. Крім того, йому було повернуто один велосипед, який виявися вдома у ОСОБА_19 , та який зазначив, що він його придбав у ОСОБА_7 ;
- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в ломбарді «Кредитка», який розташований за адресою: пр. Миру 12 в м. Дніпро, та 03.11.2018 року йому до ломбарду ОСОБА_7 заклав велосипед синього кольору;
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко», який розташований за адресою: ж/м Березинський в м. Дніпро. Він знає ОСОБА_7 як постійного клієнта, який неодноразово йому закладав особисті речі. Він пам`ятає, що в вересні та жовтні 2018 року ОСОБА_7 здавав до ломбарду перфоратор, болгарки та інші інструменти. ОСОБА_7 здавав інструмент на свій документ;
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні повідомив щодо відомих йому обставин вчинення крадіжки з подвір`я потерпілого ОСОБА_9 ,
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що на початку листопада 2018 року біля 00.30 години він повертався з роботи з вул. Вітчизняної в сторону Березинки, та бачив, як на зустріч йшов чоловік, який котив два велосипеда. Це був обвинувачений ОСОБА_7 . Він бачив, як ОСОБА_7 виходив з двору будинку АДРЕСА_2 . Він його також впізнав по фотознімкам, які йому надавали працівники поліції;
- показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що він працював на автомийці по вул. Богомаза, кілька днів працював з обвинуваченим ОСОБА_7 . Восени 2018 року ОСОБА_7 приїхав на велосипеді, який запропонував купити. Він домовився із ОСОБА_7 про продаж цього велосипеду за 500 грн, але він віддав тільки 100 грн, а інші сказав, що віддасть пізніше. Більше нічого ОСОБА_7 не пропонував купити. Цей велосипед був старенький, без назви та зламаний не крутилися педалі. Він його відремонтував, кілька днів поїздив та до нього прийшли співробітники поліції та забрали цей велосипед;
- показами свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що восени 2018 року вона пізно поверталась додому, приблизно опівночі, назву вилиці вона не пам`ятає, по якій йшла, але направлялась в бік Березинки. Біля будинку зліва вона побачила ОСОБА_7 , який був з мішком, в 2-3 метрах від неї. Там були ліхтарі по вулиці, тому вона його добре запам`ятала. З нею проводили впізнання. Вона вказувала, що саме ОСОБА_7 вона бачила в той день, впізнала його, підтверджує це в суді.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, а саме:
- заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2018 року, а саме крадіжки його особистого майна в період з 20.00 години 13.09.2018 року до 08.00 години 14.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду місця події від 14.09.2018 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2018 року, а саме крадіжки його особистого майна в ніч з 02.11.2018 року на 03.11.2018 року за адресою; АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду місця події від 15.11.2018 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого було проведено огляд подвір`я та будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2018 року, згідно з яким свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 03.11.2018 року заклала до ломбарду велосипед синього кольору;
- заявою ОСОБА_14 про видачу велосипеда сірого кольору, який він придбав 06.11.2018 року у ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 100 грн;
- протоколом огляду місця події від 15.11.2018 року та фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто велосипед марки «Scott Aspect 750» сірого кольору (хромований), який добровільно видав ОСОБА_14 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.11.2018 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 впізнав предмет під №1,а саме: велосипед марки «Scott Aspect 750» сірого кольору (хромований), якій він придбав 06.10.2015 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2018 року, згідно з яким свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка з вересня по листопад 2018 року закладала до ломбарду побутову техніку;
- договором № 2.21446 від 03.11.2018 року між ОСОБА_7 та ПТ «Ломбард «Кредитка» про надання грошового кредиту під заставу, а саме: велосипеда «Winner elite» в сумі 500 грн та фотознімками з камер спостереження ломбарду до нього;
- копіями кредитних договорів про надання фінансового кредиту під заставу 23.25971/2 від 03.11.2018 року, № 23.27439/0 від 24.10.2018 року, № 23.26449/1 від 08.10.2018 року, № 23.25955/1 від 05.10.2018 року, №34.15201/0 від 28.09.2018 року, №23.26167/0 від 25.09.2018 року, № 23.25969/0 від 20.09.2018 року, № 23.25907/0 від 19.09.2018 року, № 23.25789/0 від 16.09.2018 року, № 23 25741/0 від 15.09.2018 року, № 34. 14858/0 від 14.09.2018 року, згідно з якими ОСОБА_7 заклав різне майно, яке належить ОСОБА_9 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2018 року, згідно з яким свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 14.09.2018 року йшла з мішками приблизно о 01.00 години по вул. Лозовій в м. Дніпро;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2018 року, згідно з яким свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 03.11.2018 року приблизно о 00.30 годині виходила з подвір`я домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2018 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого свідок ОСОБА_15 надав пояснення та показав місце, де він 03.11.2018 року о 00.30 годині бачив обвинуваченого ОСОБА_7 , який виходив з подвір`я та в руках викочував велосипеди за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2018 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого свідок ОСОБА_16 надала пояснення та показала місце, де вона бачила обвинуваченого ОСОБА_7 , який 14.09.2018 року виходив з подвір`я та в руках тримав мішки, а саме за адресою: АДРЕСА_2 ;
- іншими доказами, зазначеними у вироку, та взятими судом до уваги.
Колегія суддів вважає, що покази потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 узгоджуються між собою, та підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 закладав електроінструменти, які дав йому ОСОБА_10 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , наданими ними в судовому засіданні, а також протоколом слідчого експерименту за участю вказаних свідків, які розповіли про те, що вони бачили як ОСОБА_7 , в день та час вчинення крадіжок з подвір`я ОСОБА_9 , виходив з майном потерпілого.
Твердження захисника про те, що покази, надані свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є неправдивими, оскільки вони відповідали на питання не впевнено, а також, що під час судового розгляду цього кримінального провадження ці свідки перебували під вартою, а тому такі докази як протоколи пред`явлення особи для впізнання та слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не можуть вважатися допустимими, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вказані обставини не є підставою для визнання доказів недопустимими, покази вказаних свідків та зазначені захисником письмові докази не суперечать фактичним обставинам провадження, та не спростовуються іншими доказами, наявними в матеріалах провадження.
Посилання сторони захисту на те, що судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_15 , колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні цього клопотання зазначив, що свідок ОСОБА_15 вже був допитаний в судовому засіданні, також був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову у даванні показань, вказаний свідок давав покази під присягою, окрім того на момент допиту цього свідка нікому не було відомо де та що було вчинено свідком ОСОБА_15 , та яке значення має вчинення крадіжки ОСОБА_15 до крадіжки, в якій обвинувачують ОСОБА_7 .
Також суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вказане кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_10 , оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Крім того, судом першої інстанції перевірялись покази ОСОБА_10 шляхом проведення слідчого експерименту, та потерпілий ОСОБА_9 не підтвердив надані ОСОБА_10 покази.
Доводи захисника про те, що потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не були прямими свідками крадіжок майна ОСОБА_9 та вони не вказують на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила ці крадіжки, є необгрунтованим, оскільки покази вказаних осіб у сукупності з письмовими доказами, а саме протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_7 як особу, яка закладала викрадені у ОСОБА_9 речі, кредитними договорами та копіями кредитних договорів, відповідно до яких саме ОСОБА_7 закладав речі потерпілого, заявою ОСОБА_14 про видачу велосипеда сірого кольору, який він придбав у обвинуваченого, протоколом пред`явлення речей для впізнання, де ОСОБА_9 впізнав велосипед, який був виданий свідком ОСОБА_14 , узгоджуються між собою та свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Окрім того, судом першої інстанції було встановлено, що підстави для обмови обвинуваченого потерпілим та свідками відсутні, оскільки потерпілий ОСОБА_9 та свідки особисто не знали один одного і відносин з обвинуваченим не мали, що підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_7 в суді, а тому відсутні підстави ставити під сумнів їх покази надані в судовому засіданні, оскільки всі вони були попереджені про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.384, ч.1 ст.385 КК України, давали в суді покази під присягою, в результаті справи не зацікавлені.
Посилання захисника на те, що працівники Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області під час досудового розслідування здійснювали на ОСОБА_7 моральний тиск є безпідставним, оскільки вказаний факт був предметом перевірки Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, за результатами якого було постановлено про закриття кримінального провадження за фактом застосування до ОСОБА_7 недозволених методів впливу, у зв`язку із встановленням відсутності в чиїх-небудь діях складу кримінального правопорушення (а.п. 27-29 т.2).
Отже, суд дійшов висновку, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та доведеності вини у його вчиненні.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що посилання суду як на докази вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення: - заява обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення ним з подвір`я по АДРЕСА_2 крадіжки речей, а саме: двох велосипедів, колонок, тачки, кахлю, подовжувача та дріт (т.1, а.п. 40); - заява обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення ним з літньої кухні будинку АДРЕСА_2 крадіжки речей: шуруповерта, дрилю, відбійника, перфоратора, зварювального апарату, шуруповерта з проводами, болгарок, лобзика, трьох змішувачів для води (т.1, а.п. 85), підлягають виключенню, оскільки відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, вказані заяви не можуть вважатися доказом в розумінні ст. 84 КПК України.
Окрім того, з матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_7 був безпосередньо допитаний в судовому засіданні, а тому посилання у вироку на вказані заяви, з огляду на ч.1 ст.23, ч.4 ст.95 КПК України, є безпідставними.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, вину не визнав, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та не працездатних осіб не має; обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання - не встановлено, що дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Колегія суддів вважає, що, за наведених вище обставин, вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, що не погіршує становище обвинуваченого, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання як на докази: - заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення ним з подвір`я по АДРЕСА_2 крадіжки речей, а саме: двох велосипедів, колонок, тачки, кахлю, подовжувача та дріт (т.1, а.п. 40); - заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення ним з літньої кухні будинку АДРЕСА_2 крадіжки речей: шуруповерта, дрилю, відбійника, перфоратора, зварювального апарату, шуруповерта з проводами, болгарок, лобзика, трьох змішувачів для води (т.1, а.п. 85).
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2020 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 - змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду як на доказ:
- заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення ним з подвір`я по АДРЕСА_2 крадіжки речей, а саме: двох велосипедів, колонок, тачки, кахлю, подовжувача та дріт (т.1, а.п. 40);
- заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення ним з літньої кухні будинку АДРЕСА_2 крадіжки речей: шуруповерта, дрилю, відбійника, перфоратора, зварювального апарату, шуруповерта з проводами, болгарок, лобзика, трьох змішувачів для води (т.1, а.п. 85).
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4