Справа № 314/1379/20
Провадження № 1-в/314/550/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)», громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
По даній справі засуджений: 12.12.2016 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 06.04.2017 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2016 року в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2016 року по 25.06.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 30.09.2017 року, кінець строку: 24.09.2022 року,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_6 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням згідно положень ст. 82 КК України, а саме на виправні роботи стосовно засудженого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні ахисник засудженогона клопотанні наполягав, просив суд замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням виправними роботами - згідно положень ст. 82 КК України на строк який залишився, мотивуючи клопотання тим, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення так як вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має та після звільнення з виправної колонії працюватиме повний робочий день двірником в ТОВ «Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка», що підтверджується гарантійним листом директора ТОВ «Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка», який надав для долучення до матеріалів справи.
Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарання заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

У відповідності зі ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 06.04.2017 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2016 року в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України (за незаконне придбання та зберігання великої кількості вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин (більше 32 тисяч патронів, більше 150 корпусів бойових ручних гранат, танковий кулемет та інше) у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2016 року по 25.06.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 знаходиться з 02.10.2017року. В Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» відбуває покарання з 16.01.2019 року. За весь період відбування покарання жодного заохочення взагалі не має, на виробництві у станови не працевлаштований, до робіт з благоустрою колонії згідно ст. 118 КВК України ставиться не завжди сумлінно, не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення своїх професійно - технічних навичок, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, провину у скоєному злочині визнає, але не щиро.

До того ж суд враховує, що 31.05.2019 року відповідно до протоколу № 16, засудженому ОСОБА_4 комісією установи було відмовлено в можливості застосуванні до нього ст. 101 КВК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення, про що зазначено в характеристиці на даного засудженого.
Поведінка ОСОБА_4 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не має заохочень, а тому при вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для заміни ОСОБА_4 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням, у зв`язку з чим, у задоволені клопотання слід відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:

клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

27.07.2020