12.01.2021 Єдиний унікальний № 371/739/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-м/371/ 1/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

батька засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Республіки Білорусь відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Владиславка Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого вироком суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року) за ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь до 7 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 8 Закону Республіки Біларусь «Про амністію в зв`язку із 75-літтям визволення Біларусії від німецько-фашистських загарбників» від 25 липня 2019 року, згідно якої ОСОБА_6 частково строком на один рік звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області 04 серпня 2020 року надійшло клопотання від Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вищенаведеного вироку суду Республіки Білорусь.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, уповноважений представник Міністерства юстиції України на судове засідання не з`явився, проте надіслав лист в якому просив судовий розгляд проводити без його участі, клопотання підтримав.
Прокурор, батько засудженого та захисник засудженого в судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України підтримали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року), яким громадянина України ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, із частковим звільненням його від відбування покарання у виді одного року позбавлення волі, зважаючи на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 1 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, ратифікованого Законом України від 17 лютого 2010 року N 1904 передбачено, що договірні Сторони передають згідно з положеннями цього Договору на запит одна одній засуджених, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі за вчинення злочинів на території держави винесення вироку і мають громадянство іншої Договірної Сторони, для відбування покарання в державі виконання вироку.
Згідно із ч. 5 ст. 602 КПК України встановивши відповідність запиту про визнання і виконання вироку суду іноземної держави умовам, передбаченим міжнародним договором України, Міністерство юстиції України направляє до суду клопотання про визнання і виконання вироку суду іноземної держави і передає наявні матеріали.
До Миронівського районного суду Київської області 04 серпня 2020 року надійшло клопотання від Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вищенаведеного вироку суду Республіки Білорусь.
Із клопотання Міністерства юстиції України, та доданих до нього матеріалів вбачається, що у відповідності до ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 4 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, 10 липня 2020 року наказом Міністерства Юстиції України №2369/5 прийнято рішення про прийняття в Україну для подальшого відбування покарання засудженого вироком Білоруського суду громадянина України ОСОБА_6 у зв`язку із надходженням запиту Генеральної прокуратури Республіки Білорусь від 17 січня 2020 року №17-266-2019.
Із матеріалів клопотання вбачається, що вироком суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року громадянина України ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Цим же вироком до ОСОБА_6 застосовано ст. 8 Закону Республіки Біларусь «Про амністію в зв`язку із 75-літтям визволення Біларусії від німецько-фашистських загарбників» від 25 липня 2019 року, згідно якої засудженого частково строком на один рік звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року вирок суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року в частині призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь змінено, зменшено призначене ОСОБА_6 покарання із 9 років позбавлення волі до 7 років позбавлення волі.
Аналіз зазначених рішень судів Республіки Білорусь вказує на те, що ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі (зменшено на 1 рік реальний строк відбування покарання в зв`язку із амністією).
Частиною 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь передбачено кримінальну відповідальність за незаконне з метою збуту виготовлення, переробку, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання або незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів чи їх аналогів, вчинені групою осіб, або службовими особами з використанням своїх службових повноважень, або особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений цією статтею, статтями 327, 329, 331 цього Кодексу, або по відношенню наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів у великих розмірах, або у відношенні особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, або збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх прекурсорів чи аналогів на території закладів освіти, охорони здоров`я, військової частини, виправного закладу, арештного дому, в місцях тримання під вартою, лікувально-трудовому профілакторії, в місцях проведення масових міроприємств, чи завідомо неповнолітньому.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь як незаконне, з метою збуту придбання зберігання і перевезення особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені групою осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд встановлює, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою. При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Згідно з ч. 4 п. 2 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадку, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом Республіки Біларусь доведеним, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь є особливо небезпечна психотропна речовина альфа-PVP, а об`єктом її незаконний обіг.
В Україні діяння фізичних осіб щодо незаконного обігу особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, зокрема їх незаконне з метою збуту придбання зберігання і перевезення є кримінально караним діянням, відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
У відповідності до Таблиці 1 списку № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, в Україні речовина PVP (хімічна назва 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно із листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2020 року №13971-20, речовина PVP (хімічна назва 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), яка в Україні є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено у відповідності до «Республиканского перечня наркотических средств, психотропных веществ и их прекурсоров, подлежащих государственному контролю в Республике Беларусь» затвердженого Постановою Міністерства охорони здоров`я Республіки Біларусь від 11 лютого 2015 року, позначена як альфа-PVP (хімічна назва 2-(піролі дин-1-іл)-1-фенілпентан-1-он).
За діяння передбачені ч 2 ст. 307 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, за законодавством України дії ОСОБА_6 , які полягали у незаконному, з метою збуту придбанні зберіганні і перевезенні особливо небезпечної психотропної речовини альфа-PVP, вчинені групою осіб, у разі їх вчинення на території України підлягали кваліфікації за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та тягнули за собою кримінальну відповідальністьу виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
За таких обставин вирок суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року) в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь до семи років позбавлення волі, із частковим звільненням його від відбування покарання у виді одного року позбавлення волі може бути приведений у відповідність із законодавством України, зокрема із ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України судом не встановлено обставин, які у відповідності до ст. 5 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, ратифікованого Законом України від 17 лютого 2010 року N 1904, є підставою для відмови в передачі засудженого.
Як вбачається із вироку суду Республіки Білорусь від 13 серпня 2019 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання час затримання із 22 до 24 травня 2019 року (два дні), а також час тримання під вартою із 24 травня по 13 серпня 2019 року, які в Україні у відповідності до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України також зараховуються у строк відбування покарання.
Згідно із довідкою Виправної установи Республіки Білорусь, станом на 13 серпня 2019 року в ОСОБА_6 відбута частина покарання за вироком суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 13 серпня 2019 року становила 7 місяців та 1 день. Не відбута частина покарання становила 5 років, 4 місяці та 29 днів.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 602-603, 609-610 КПК України, -

У Х В А Л И В:

1.Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Фрунзенського району м. Мінськ у відповідність із законодавством України задовольнити.
2.Привести у відповідність із законодавством України вирок суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року) щодо засудження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь.
3.Вважати громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року) за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді семи років позбавлення волі.
4.З урахуванням часткового звільнення від відбування покарання у виді одного року позбавлення волі на підставі ст. 8 Закону Республіки Біларусь «Про амністію в зв`язку із 75-літтям визволення Біларусії від німецько-фашистських загарбників» від 25 липня 2019 року, вважати остаточним покарання призначене ОСОБА_6 вироком суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року) у виді шести років позбавлення волі.
5.Відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі строк його затримання з 22 до 24 травня 2019 року, строк попереднього ув`язнення за період з 24 травня 2019 року по 13 серпня 2019 року.
6.Визначити 22 травня 2019 року початком перебігу строку відбування покарання призначеного ОСОБА_6 вироком суду Фрунзенського району м. Мінськ від 13 серпня 2019 року (із змінами внесеними апеляційною ухвалою Мінського міського суду від 01 листопада 2019 року).
7.Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області - прокурором протягом семи днів з дня її оголошення, а органом, що подав клопотання та засудженим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
8.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1