Справа № 185/9353/19
Провадження № 1-кп/185/239/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2020 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
її захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернівка, Дніпропетровсько їобласті, громадянки України, з вищою освітою, працюючої ТОВ «Аврора», розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 проживалиоднією родиною та мешкали разом в квартирі АДРЕСА_3 .
Вказані особи періодично допускали зловживання алкогольними напоями.
19 червня 2019 року ОСОБА_4 знаходився за вказаним місцем проживання - в квартирі АДРЕСА_3 , де разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , вживали спиртні напої.
У вечірній час доби, приблизно після 19.00год. (більш точний час судом не встановлений), ОСОБА_4 вийшов з дому, прогулювався на вулиці, та самостійно вживав спиртні напої, після чого повернувся до дому.
Вдома, за вказаною адресою, на нього чекала ОСОБА_5
Побачивши ОСОБА_4 , який повернувся до дому у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 висловила йому своє незадоволення з приводу зовні зачинених вхідних дверей квартири, та не можливості, у зв`язку з цим, вийти з приміщення кватири.
Зауваження ОСОБА_7 призвело до словесного конфлікту між обвинуваченою та потерпілим, та сварки.
Під час словесної сварки, яка продовжувалася у зв`язку з неузгодженістю поглядів, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сталася взаємна бійка, що поглибило конфлікт між ними.
В ході словесної сварки, яка продовжувалася приблизно після 23 год. 19 червня 2019 року, передбачаючи можливість продовження бійки, ОСОБА_5 , словесно попередивши свого співмешканця про намір спричинення останньому ножового поранення, пройшла до кухні вказаної квартири, де взяла кухонний ніж, після чого повернулася до спальної кімнати, де залишався ОСОБА_8 .
Побачивши збуджений стан свого співмешканця ОСОБА_4 , приблизно після 23.00год. (більш точний час судом не встановлений), 19 червня 2019 року, перебуваючи в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , відповідаючи на дії ОСОБА_4 який здійснив на неї замах дерев`яною ніжкою табурету, ОСОБА_5 нанесла удар ногою в тіло ОСОБА_4 , від чого останній впав на диван.
Після цього, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкодження ОСОБА_4 , на ґрунті неприязного ставлення до свого співмешканця, усвідомлюючи безпорадний стан ОСОБА_4 , який внаслідок падіння на диван лежав на животі, реалізуючи зазначений злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, одразу ж після падіння ОСОБА_4 , використовуючи кухонний ніж, який вона утримувала в руці, умисно, з силою, нанесла один удар в праву половину грудної клітини ОСОБА_4 , зі сторони спини, спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа по задній поверхні в проекції 4-5 ребер по біля хребтовій лінії, яке ускладнилось правостороннім пневмотораксом, та за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 частково визнала вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та суду показала, що ОСОБА_4 є її колишнім чоловіком. В 2019 році вони мешкали однією родиною в квартирі АДРЕСА_3 .
19 червня 2019 року вона з ОСОБА_4 знаходились за місцем свого проживання - в квартирі АДРЕСА_3 , та сумісно вживали спиртні напої. У вечірній час, приблизно після 19.00 год., ОСОБА_4 пішов з дому, та закрив її в квартирі.
Після того, як ОСОБА_4 повернувся до дому у стані алкогольного сп`яніння, вона висловила своє незадоволення з приводу того, що останній зачинив її в квартирі , в зв`язку з чим вона не мала змоги вийти з приміщення кватири. Зауваження призвело до словесного конфлікту між ними. Під час словесної сварки, ОСОБА_4 почав її бити дерев`яною ніжкою табурету. Захищаючись, вона схватила ніж, який знаходився в спальній кімнаті, та в той час, коли потерпілий перебував в положенні зверху неї, нанесла один удар в праву половину грудної клітини ОСОБА_4 . Умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень у неї не було, а тому просить закрити кримінальне провадження відносно неї на підставі ст. 36 КК України.
Згодна, що зазначеними діями вона спричинила потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа по задній поверхні.
Додала, що просить вибачення у потерпілого.
Зауважила, що внаслідок вказаних сварки та бійки з ОСОБА_7 вона також отримала від останнього легкі тілесні ушкодження, які підтверджені висновком експерта.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини спричинення йому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа по задній поверхні.
Показав, що в 2019 році вони мешкали однією родиною в квартирі АДРЕСА_3 .
19 червня 2019 року він з ОСОБА_5 знаходились за місцем свого проживання - в квартирі АДРЕСА_3 , та сумісно вживали спиртні напої. У вечірній час доби, приблизно після 19.00 год., він пішов з дому, при цьому закрив обвинувачену в квартирі. Коли він повернувся між ними з цього приводу почалась сварка. Всі події сварки він не пам`ятає, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Однак пам`ятає, що коли він лежав на дивані то йому стало боляче в області грудної клітини зі сторони спини. Згодом виявилося, що ОСОБА_7 спричинила йому ножове поранення. Додав, що в цей день він до лікарні не звертався, а обвинувачена надала йому першу медичну допомогу. Наступного дня він подзвонив своєму батьку і той відвіз його до лікарні.
На даний час він почуває себе добре, примирився з обвинуваченою, претензій морального, та матеріального характеру до обвинуваченої він не має, вибачає її, та просить суд призначити останній не суворе покарання, без позбавлення волі.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показав, що обвинувачена є його колишньою невісткою, а потерпілий - його син. Приблизно в червні 2019 року, йому на мобільний телефон подзвонив син та попросив відвезти до лікарні. Коли він забирав сина то побачив, що у сина укуси, синці на тілі та ножове поранення на спині в області легенів. Син розповів, що вказані тілесні ушкодження йому спричинила ОСОБА_5 , коли він лежав на дивані, та перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Додав, що син та невістка зловживають спиртними напоями, раніше він возив їх до лікарні кодувати від алкоголізму, але це не дало позитивного результату.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачена є її донькою, потерпілий -й колишній зять. В червні 2019 року дочка сумісно проживала зі своїм колишнім чоловіком в квартирі АДРЕСА_3 . Знає, що 19 червня 2019 року дочка та її колишній чоловік знаходились в стані алкогольного сп`яніння, вони посварились. В зв`язку з чим дочка спричинили тілесні ушкодження своєму колишньому чоловіку, вона не знає.
Крім наведених показань потерпілого та свідків судом встановлена наявність у справі наступних беззаперечних доказів вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що були досліджені судом під час судового розгляду кримінального провадження:
- протокол огляду місця події від 20.06.2019 року, яким встановлено місце вчинення злочину, наявність в тому місці слідів крові, знаряддя злочину (ніж) зі слідами крові на рукоятці, речей потерпілого ОСОБА_11 , що були вдягнені на ньому в момент вчинення відносно нього злочину, наявність порізу на одежі потерпілого, тощо;
- висновок судової трасо логічної експертизи № 39/4.2/288 від 08.07.2019 року, яким встановлено, що пошкодження, які виявлені на задній поверхні футболці потерпілого ОСОБА_11 утворене в результаті дії колюче-ріжучого предмету, що має клинок з вістрям, обухом та гостро заточеним лезом. Колото-різане пошкодження, розташоване на поверхні футболки, вилученої при вищевказаних обставинах, утворене предметом типу ніж;
- протокол огляду речей ОСОБА_5 , що були вдягнені на неї в момент вчинення злочину, яким встановлено наявність плями речовини бурого кольору на резиновому тапці та шортах останньої ;
- висновки судової імунологічної експертизи № 988/4 від 25.06.2019 року, якими встановлена наявність слідів крові на фрагменті тканини (об`єкт № 1), фрагменті тканини ганчірці (об`єкт № 2), простині (об`єкт №№ 8-12), підковдрі простині (об`єкти №№ 13-17), вилучені при огляді місця події, які походять від потерпілого ОСОБА_12 та від обвинуваченої ОСОБА_5 , група крові яких співпадає з встановленими на вищевказаних речах груповими властивостями;
- протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 , з фото таблицями, де потерпілий повідомив про перебіг вчинення обвинуваченою злочину та щодо наслідків вчинених нею злочинних дій, зазначаючи, що під час з`ясування стосунків ОСОБА_5 умисно, нанесла йому удар ножем с заду, в грудну клітину;
- висновок судової медичної експертизи № 152 від 04 липня 2019 року, яким встановлено спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа по задній поверхні в проекції 4-5 ребер по біляхребтовій лінії,ускладнене правостороннім пневмотораксом, яке утворилося від однієї травмуючої дії, та за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення;
- висновок судової медичної експертизи № 168-Д від 12 липня 2019 року, яким встановлено спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа по задній поверхні в проекції 4-5 ребер по біляхребтовій лінії, яке ускладнилось правостороннім пневмотораксом, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 вони могли утворитися при умовах та механізмі зазначеному при проведенні слідчих експериментів 25.05.2019 року та 03.07.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_4 ..
Аналізуючи позицію обвинуваченої в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_5 , дослідженими судом доказами - показаннями потерпілого, свідків, та з іншими доказами зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання потерпілого, свідків та інші наведені судом у вироку докази мають характер логічних, послідовних, об`єктивних та узгоджених між собою.
Зазначені докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.
Зокрема, зазначені докази вказують на наявність у обвинуваченої ОСОБА_5 , в зв`язку з існуючим неприязним ставленням до потерпілого, через словесну сварку, бійку, та спричинення потерпілим обвинуваченій ОСОБА_5 легкого ступеню тілесних ушкоджень прямого умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Як встановлено судовим розглядом, реалізуючи зазначений злочинний умисел обвинувачена, під час з`ясування стосунків з потерпілим, виконала певні активні та послідовні дії пішла до іншого приміщення, перебуваючи на кухні взяла ніж, обрала слушний момент, та в той час, коли потерпілий вже лежав на животі на дивані, не вчиняв будь-яких активних дій, та не становив жодної загрози життю та здоров`ю обвинуваченій, з силою нанесла цим ножем один удар потерпілому ОСОБА_7 в грудну клітину, сзаду, зі сторони спини, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Вказаний висновок суду випливає з сукупності узгоджених між собою доказів, які вказують на відсутність під час огляду місця злочину будь яких харчів та ножів в кімнаті, де потерпілому було ножем завдано тілесне ушкодження, та стосуються характеру, локалізації та ступеню тяжкості тілесного ушкодження виявленого у потерпілого, які, в свою чергу вказують на той факт, що вказане ножове поранення було завдано обвинуваченою потерпілому сзаду, зі сторони спини, з певною силою, за відсутності, при цьому, умов вчинення обвинуваченою дій, пов`язаних з необхідною обороною.
Відтак, суд приходить до висновку, що злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України було вчинено обвинуваченою ОСОБА_5 умисно, на грунті особистих неприязних відносин, під час сварки, з використанням ножа.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов протиУкраїни» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи наведені у вироку суду докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.
Натомість, позиція обвинуваченої стосовно того, що тяжке тілесне ушкодження потерпілому було заподіяно нею під час вчинення дій, пов`язаних з необхідною обороною не може братись до уваги судом, оскільки, окрім показань потерпілої не підтверджена будь-якими доказами, та є спростованою доказами, наведеними у вироку суду на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид і розмір покарання суд керується ст. 65-67 КК України і враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше не була судима, має позитивну характеристику з місця проживання, вчинила злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Пом`якшувальними обставинами суд визнає та враховує наявність у обвинуваченої ОСОБА_5 двох неповнолітніх дітей.
З обтяжливих обставин суд враховує знаходження обвинуваченої під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Характер, обставини та наслідки учиненого обвинуваченою злочину проти життя та здоров`я особи, які мають підвищену суспільну небезпеку, але, поруч із зазначеним, беручи до уваги наявність пом`якшувальної обставини, наявність у обвинуваченої сім`ї, постійного місця проживання, роботи, враховуючи клопотання потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченій не пов`язаного з позбавленням волі, свідчать у своїй сукупності про те, що виправити обвинувачену ОСОБА_5 та запобігти її злочинній діяльності можливо й без її ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_13 має бути засуджена за ч. 1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією зазначеної статті, але умовно, із застосуванням до визначеного покарання положень ст.75,76 КК України.
Долю речових доказів, та судових витрат у справі необхідно вирішити за правилами ст.100 та ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном три роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави підтверджені документально процесуальні витрати на залучення експерта у справі у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.
- зразки крові потерпілого ОСОБА_4 , 1978 року народження що зберігаються в камері зберігання речових доказів при Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;
- дві простині з плямами речовини бурого кольору; фрагмент подушки з плямами речовини бурого кольору; ганчірку з плямами речовини бурого кольору; червону футболку з плямами речовини бурого кольору та пошкодженнями тканини; дерев`яну ніжку від стільця; чотири ножі, на двох з яких виявлено плями речовини бурого кольору; змиви плям речовини бурого кольору що зберігаються в камері зберігання речових доказів при Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області /квитанція № 000764, № 000776, № 000791/- знищити;
- табурет з трьома ніжками, вилучений під час проведення 24 липня 2019 року огляду, що зберігаються в камері зберігання речових доказів при Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- шорти, футболку та пару тапок, виявлені та вилучені під час проведення 20 червня 2019 року огляду речей, що зберігаються в камері зберігання речових доказів при Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградськийміськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_15 .