УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 610/2257/17
провадження № 51 3428 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2019 року щодо нього,
встановив:
За вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за: ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі
Харківський апеляційний суд ухвалою від 19 жовтня 2019 року вирок місцевого суду залишив без змін.
Не погоджуючись із ухвалою апеляційного судів засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, а саме 24 вересня 2020 року, в якій порушив питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження.

Як на поважність причини пропуску строку ОСОБА_4 посилається на те, що він через спец частину подавав касаційну скаргу 28 грудня 2019 року, після того він в липні 2020 року звертався до Верховного суду з клопотанням про рух його касаційної скарги, на що отримав відповідь, що на поштову адресу Верховного суду його касаційна скарга не надходила. Тому засуджений просить поновити строк для подання відповідної касаційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу.
Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений ст. 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвала Харківського апеляційного суду була постановлена 15 жовтня 2019 року в присутності засудженого та його захисника, копія вказаного судового рішення була вручена засудженому під розписку 31 жовтня 2019 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції, на вищевказане судове рішення, для засудженого було 01 лютого 2020 року.
Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Так, наведені у клопотанні доводи ОСОБА_4 про причини пропуску ним строку на касаційне оскарження, Верховний Суд не визнає поважними в розумінні ст. 117 КПК, оскільки під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду в установлений законом строк.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З огляду на викладене, оскільки інших доводів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження засуджений у касаційній скарзі не навів, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2019 року щодо нього.
Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3