Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/369/20
Провадження № 1-кп/506/68/20
У Х В А Л А
про застосування примусових заходів медичного характеру

18.12.2020смт. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 16 квітня 2020 року за №0000500 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не працює, неодруженого, раніше не судимого,

за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, стосовно якої

вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_3

законного представника особи, стосовно якої

вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2020 року близько 23.00 г ОСОБА_3 прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 і запропонував тому проникнути у домогосподарство мешканця с. Чорна Окнянського району ОСОБА_9 ,що розташоване по АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння мопедом, на що ОСОБА_8 погодився. Реалізуючи зазначений намір, переконавшись, що його дії та дії ОСОБА_8 є ніким не помітними, шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я ОСОБА_9 та без дозволу власника, незаконно заволодів належним останньому транспортним засобом - мопедом марки «Delta» чорного кольору, модель «ХТ 50-10», рама НОМЕР_1 , вартістю 3900 грн.

Вказаним транспортним засобом він разом з ОСОБА_8 , розпорядилися на власний розсуд.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , оскільки згідно з висновком судово-психіатричної експертизи останній страждає на вроджене недоумство у вигляді помірної розумової відсталості, яке позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Законний представник ОСОБА_3 його мати ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_3 також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в клопотанні, шкодував про вчинене і повідомив, що дуже хотів мопеда і коли ОСОБА_8 сказав, що мопед є у його сусіда, то він одразу запропонував його забрати , а ОСОБА_8 його в цьому підтримав. При цьому погодився з тим, що йому потрібно пройти курс лікування.

Потерпілий у судове засідання не з`явився та просив розглядати справу у його відсутність, повідомивши , що претензій до ОСОБА_3 не має.

Відповідно до ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

З метою вирішення зазначених вище питань, судом були досліджені письмові докази , надані прокурором :

- виписка із ЄРДР від 16 квітня 2020 року за № 0000500 , згідно з якою на підставі заяви ОСОБА_9 від 15 квітня 2020 року внесена інформація про виявлення останнім відсутності його мопеду , який знаходився у дворі домоволодіння ,що розташоване по АДРЕСА_2 ( а.п.84) ;

- заява ОСОБА_9 про незаконне заволодіння його мопедом чорного кольору, який знаходився у дворі домоволодіння по АДРЕСА_2 ( а.п. 86-88) ;

- протокол огляду місця події від 15 квітня 2020 року, з фототаблицями, домогосподарства ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де знаходився мопед. В ході огляду виявлено сліди волочіння, які ведуть на стежку вздовж господарства ОСОБА_9 , до металевої сітки із заломами, яка огороджує територію домогосподарства останнього. ( а.п.89-95);

-копія талону на ТЗ модель ХТ50-10 ,рама НОМЕР_1 ,об`єм двигуна до 50 см3, власник ОСОБА_9 (а.п.102);

- протокол огляду від 16 квітня 2020 року, з відеозаписом, в ході якого в с.Чорна Окнянського району Одеської області був оглянутий мопед «Delta» модель ХТ50-10, рама НОМЕР_1 , об`єм двигуна до 50 см3, чорного кольору; в ході огляду ОСОБА_8 повідомив, що вказаним мопедом він заволодів разом з ОСОБА_3 в ніч на 15 квітня 2020 року ( а.п.96-98);

- розписка ОСОБА_9 про передачу йому на зберігання мопеду марки «Delta» (а.п.103);

- висновок судово-психіатричної експертизи №260 від 03.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 в період часу вчинення інкримінованого йому діяння страждав на вроджене недоумство у вигляді помірної розумової відсталості, що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71 за МКХ-10, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За тяжкістю інкримінованого йому злочину та ступенем суспільної небезпеки рекомендовано застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. / а.п.110 - 113/.

Частиною 2 ст.19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 є ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні, зазначені дії вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання.

При цьому суд не погоджується з тим, що у діях ОСОБА_3 є ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за ознакою попередньої змови групою осіб, так як для кваліфікації за такою ознакою передбачено, що кожен із групи осіб має бути суб`єктом вказаного злочину, а суб`єктом злочину взагалі може бути осудна особа, яка досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за відповідний злочин, а ОСОБА_3 в силу вищевикладеного апріорі не може бути суб`єктом будь-якого злочину.

Згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

За змістом ч.2 ст.513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, яка повинна відповідати вимогам статті 513 КПК України і містити в собі, як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з ч.1 ст.94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, передбачений ч.3 ст.94 КК України і, відповідно до неї, може бути застосований судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

При цьому, у п.15 постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

При визначенні ОСОБА_3 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховував характер і тяжкість захворювання останнього, висновок експертів про тип лікувального закладу, особу ОСОБА_3 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що відноситься до категорії нетяжких, тривалий час знаходиться під наглядом лікаря-психіатра , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно та дійшов висновку, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішив при ухваленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 92-94 КК України, ч.2 ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21 грудня 2020 року о 15 г 00 х

Суддя ОСОБА_1