Справа № 333/2704/20
Провадження №1-кп/333/497/20
ВИРОК
30 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженої в м. Запоріжжя, громадянки України, заміжня, з середньою освітою, офіційно не працюючої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_7 13.05.2020 р. о 13 год. 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечений характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, перебуваючи на території ТОВ «Олександрівський ринок», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Чумаченка, 25-В, підійшла до торгівельного кіоску №184, який розташований в ряді 310 та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 викрала з вітрини чоловічі штани бавовняні сірого кольору із полосами чорного кольору з обох боків, на резинці мається етикетка з написом «MUST», 54 розміру, вартістю 220 грн., які поклала в свою сумку, однак на цей момент дії ОСОБА_7 стали відкритими для потерпілої ОСОБА_9 , яка разом з її чоловіком ОСОБА_10 припинила злочинні дії ОСОБА_7 і ОСОБА_7 не змогла розпорядитись викраденим майном.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час якого особа з причин, які не залежали від її волі не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Обвинувачена ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнала себе винуватою та показала, 13.05.2020 року вона пішла на «Олександрівський» ринок, зайшла на ряди, де продаються речі та побачила, що продавець в кіоску зі спортивними речами зайнятий з іншим покупцем та вирішила викрасти штани, які потім продати. Штани вона поклала в сумку, але продавець побачила, що вона викрала штани, підбігла до неї. Тоді вона ( ОСОБА_11 ) почала витягати штани із сумки, але продавець схопила штани та почала тягнути на себе. Оскільки штани знаходились в сумці, вона тримала сумку та не випускала її, а продавчиня тягнула штани. Вказує, що вона не намагалась втекти, хотіла віддати штани потерпілій, тримала лише свою сумку. Просила віддати їй сумку. Але була плутанина, кожен до себе тягнув ці штани, нічого не розбереш. Потім потерпіла витягнула штани та ще вдарила її вішалкою, на яких тримались штани. Потім підійшов чоловік продавчині та вони разом тримали її сумку та не віддавали її.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що вона перебувала на робочому місці на ринку «Олександрівський» в м. Запоріжжя, де продає спортивний одяг. Побачила, що до кіоску підійшла жінка, в якій вона зараз впізнає обвинувачену ОСОБА_7 .. Підходячи до неї побачила, що та кладе в свою сумку якійсь речі. Вона засунула в сумку ОСОБА_11 свою руку та неповністю достала спортивні штани. Повністю витягти їх вона не могла, оскільки ОСОБА_11 тягнула до себе сумку, в якій знаходились штани. Потерпіла запитала: «Що ж ти робиш? Хто тобі дозволяв брати?» та тримала ОСОБА_11 за руку. Потім вона витягнула з сумки штани. Але ОСОБА_11 тримала свою сумку та штани в ній та не віддавала їх. Підійшли чоловік потерпілої та знайомий ОСОБА_12 , які тримали ОСОБА_11 , потім забрали в неї штани. Потім чоловік та ОСОБА_13 відвели обвинувачену до охорони.
Свідок ОСОБА_10 в суді повідомив, що в цей день підійшов до кіоску, де торгує його дружина ОСОБА_9 та побачив, як дружина тримає якусь жінку, в якій він зараз впізнає обвинувачену ОСОБА_11 . Запитав, що сталося, дружина повідомила, що ця жінка викрала штани. Штани були в сумці, тому він їх не бачив. Обвинувачена тримала міцно сумку, тому вони не змогли забрати штани. Він тримав обвинувачену за руки, а вони з дружиною забрали сумку, відкрили її, дружина забрала штани, а сумку повернули ОСОБА_11 . Підійшов сусід ОСОБА_13 , разом з ним повели ОСОБА_11 до охорони, але вона виривалась, тоді вони забрали сумку обвинуваченої, щоб вона не втекла.
Свідок ОСОБА_12 в суді повідомив, що він йшов по торгівельному ряду ринку «Олександрівський» біля кіоску потерпілої побачив ОСОБА_9 , її чоловіка та незнайому жінку. На його запитання: «Що сталося?» вони повідомили, що поймали крадія. Жінка міцно тримала штани та не віддавала. Потерпіла, її чоловік не могли їх забрати, тягнули один до одного. Навіть вішалка зігнулась. Лише після того, як він схопив обвинувачену за руки, змогли забрати штани. Сумку в цей момент не бачив.
Винність ОСОБА_7 в об`ємі зазначеному у вироку підтверджується наступними дослідженими в суді доказами.
Згідно рапорту оперативного чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 13.05.2020 року в цей день о 12:46 год. надійшло повідомлення, що 13.05.2020 р. о 12:45 за адресою: АДРЕСА_2 затримали жінку, що вкрала штани.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.05.2020р. судом встановлено, що ОСОБА_9 звернулась із заявою, в якій просить притягнути до відповідальності невідому жінку, яка знаходячись недалеко від місця №184 десятого ряду відкрито викрала літні чоловічі штани спортивні, чим спричинила матеріальну шкоду на суму 320 грн.
Висновки суду щодо місця та обставин вчинення злочину ґрунтуються на даних, викладених в протоколі огляду місця події від 13.05.2020 року, під час якого була оглянута ділянка місцевості, на якій розташований торгівельний кіоск на території ринку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 25Г. Торгівельний кіоск розміщений в ряді №10 під номером НОМЕР_1 . Торгівельному кіоску висить одяг чоловічий, штани спортивні, шорти, кофти, футболки.
Потерпіла ОСОБА_9 добровільно видала чоловічі штани, сірого кольору з тканини бавовни та поліестеру, які були оглянуті в присутності потерпілої слідчим ВП Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, що підтверджується протоколом огляду від 13.05.2020 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона з метою доведення злочинного умислу до кінця та заволодіння чужим майном, розуміючи, що її дії стали відкритими для потерпілої ОСОБА_9 , намагалась втекти, але з причин, що не залежали від її волі ОСОБА_7 не вчинила усіх дій, які вважала за необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не змогла розпорядитись викраденим, так як її злочинні дії були виявлені та припинені потерпілою ОСОБА_9 та її чоловіком ОСОБА_10 . ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, що кваліфікується як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), під час якого особа з причин, які не залежали від її волі не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Проте, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона, після того, як її дії по викраденню штанів стали відкритими для потерпілої ОСОБА_9 , намагалась втекти.
Але обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що після того, як її дії помітила потерпіла, вона сама почала витягувати штани із своєї сумки, проте, вони зачепились вішалкою та потерпіла почала їх тягнути, підійшов чоловік потерпілої та ще один чоловік, які забирали ці штани. Вона тримала лише свою сумку. Не намагалась втекти.
Сторона обвинувачення не спростувала версію ОСОБА_7 належними та допустимими доказами.
Так, допитані потерпіла ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_12 не повідомляли суду про те, що ОСОБА_7 намагалась втекти. І потерпіла, і свідки зазначали про те, що ОСОБА_9 намагалась забрати штани у ОСОБА_7 . Також потерпіла та свідок ОСОБА_10 вказують про те, що ці штани застрягли в сумці обвинуваченої ОСОБА_7 , яка тримала сумку в руках. Дійсно, з показань потерпілої, обвинуваченої та свідків, судом встановлено, що потерпіла, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 тягнули до себе штани, інший бік яких був в сумці ОСОБА_7 , яка тримала сумку в своїх руках та не віддавала. Показання потерпілої та свідків в детальному описі тягнення штанів між обвинуваченою та потерпілою і свідками різняться. Суд виходив із того, що ні потерпіла, ні свідки не вказують на те, що обвинувачена ОСОБА_7 намагалась втекти зі штанами, а мало місце лише тягнення штанів між ними, то більш логічним є версія обвинуваченої ОСОБА_7 , яка вказує на те, що вона намагалась забрати свою сумку, не маючи наміру відкрито викрадати штани. Тобто, в судовому засіданні не встановлені дії ОСОБА_7 продовжені з метою заволодіння майном.
Крім того, судом враховано, що ОСОБА_7 не обвинувачується в тому, що вона намагалась втекти з викраденими штанами, в обвинувальному акті вказано лише, що ОСОБА_7 намагалась втекти. Само по собі намагання втекти не може розцінюватись судом як кваліфікуюча ознака відкритого викрадення майна, а є лише є спробою уникнути відповідальності.
При розгляді кримінальних справ суд має додержуватись закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи із досліджених доказів, суд вважає за необхідне змінити юридичну кваліфікацію вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оскільки нове обвинувачення не є більш тяжким, а формулювання фактичної сторони обвинувачення залишається без істотних змін та тісно пов`язане з первісним, в результаті такої зміни не буде порушено право особи на захист.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 , суд вважає, що органами досудового розслідування неправильно кваліфіковані її дії за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України та її дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_7 скоїла незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд враховує, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
ОСОБА_7 раніше не судима, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра.
Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їй покарання з іспитовим строком.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експерта складають 326,88 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-
ВизнатиОСОБА_7 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначитиїй покарання за цією статтею у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 326 грн. 88 коп.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1