Єд. унік. № 243/8750/20
Провадження № 1-кп/243/900/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого в режимі

відоконференції ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0001592 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2020 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовує тим, що необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

На теперішній час ризики не зменшились та наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Є підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за вчинення якого передбачено законом покарання від трьох до шести років позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для ОСОБА_4 у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти корисливі кримінальні правопорушення.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може вчинити інші умисні кримінальні правопорушення, є те, що останній раніше неодноразово вчиняв корисливі кримінальні правопорушення, за що був засуджений, однак, як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, оскільки ним повторно вчинено корисливий злочин, офіційно не працевлаштований, офіційного або постійного джерела доходу не має, а отже є підстави вважати, що для задоволення своїх соціально-побутових потреб, засобів для існування може вчиняти кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до шести років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (пенсійного віку він не досяг, офіційно не працює), відсутність міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливий злочин, що на думку суду свідчить про наявності ризику того, що, перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, судом враховані дані про особу ОСОБА_4 , а саме, кількість вчинених ним корисливих злочинів проти власності, за які він був засуджений та має не зняті і не погашені судимості, свідчать про те, що після неодноразового відбуття реальної міри покарання він належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України

Також, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, покарання за вчинення якого передбачено законом у розмірі від трьох до шести років позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку може бути визнаним, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

У зв`язку з наведеним, є всі підстави вважати що вищезазначені обставини обґрунтовано викладені прокурором про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинення тяжкого злочину застосовується у межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, суд визначає розмір застави в розмірі 20 прожитковий мінімумів, встановлених на 01 січня 2020 року, що дорівнює 42040,00 грн. грн. Суд вважає, що у визначеному розмірі з урахуванням даних про особу підозрюваного та наявності встановлених в судовому засіданні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застава саме в такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314 - 317, 176, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2020 року включно.

Розмір застави визначається у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2020 року, що дорівнює 42040 грн. 00 коп.

В разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою суду та слідчого, а також виконувати обов`язки: не відлучатися зі свого місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи. У разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1