ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1678/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 388 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст.ст. 49, 74 ч.5 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.1 ст. 388 КК України у вигляді 1 року обмеження волі - у зв`язку із закінченням строків давності.
Скасовано арешт шляхом встановлення заборони на відчуження автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2016 року на майно: автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та ухвалено повернути дане майно власникові ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові суму у відшкодування майнової шкоди в розмірі 870682 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що належний йому транспортний засіб автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , є предметом застави у відповідності до укладеного ним з ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України» (надалі «Укрексімбанк») договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року в забезпечення виконання свого кредитного договору №6807С5 від 05.02.2007 року, не виконавши своїх кредитних зобов`язань перед банківською установою, у період діючого обтяження у вигляді застави на належний йому автомобіль, умисно, із корисливих мотивів, з метою невиконання своїх кредитних зобов`язань та позбавлення можливості банк звернути стягнення на предмет застави, вчинив незаконні дії із заставним майном, що призвело до його відчуження.
Так, постановою господарського суду Харківської області по справі №922/1729/14 від 19 червня 2014 року про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_11 та зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру боржника.
Під час здійснення ліквідаційної процедури банкрута - ФО-П ОСОБА_7 , у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражним керуючим до ліквідаційної маси було включено рухоме майно, належне банкруту на праві власності - автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .
Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.10.2014 по справі №922/1729/14 було відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові про виключення з ліквідаційної маси майна, що належить ФО-П ОСОБА_7 , а саме легкового автомобілю «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 по справі № 922/1729/14, апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 09.10.2014 по справі залишено без змін.
У подальшому, Постановою Вищого господарського суду України від 05.02.2015 по справі № 922/1729/14, касаційну скаргу ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 по справі № 922/1729/14 та ухвалу господарського суду Харківської області від 09.10.2014 по справі № 922/1729/14 було скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Згідно з наказом № 1/Л від 06.02.2015 року «Про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ФОП ОСОБА_7 », арбітражним керуючим було виключено зі складу ліквідаційної маси ФОП ОСОБА_7 майно, а саме: легковий автомобіль - «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_7 від 02.02.2007 року, та згідно акту приймання-передачі від 09.02.2015 року вказаний автомобіль та свідоцтво на нього передано власнику ОСОБА_7 , про що повідомлено ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові.
Отримавши від арбітражного керуючого автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль продовжує бути предметом застави у відповідності до укладеного ним з ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України» (Укрексімбанк) договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року в забезпечення виконання свого кредитного договору №6807С5 від 05.02.2007 року, всупереч п.1 ч.1 ст.587 ЦК України та вимог п.2.3.4 договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року, згідно якого заставодержатель зобов`язаний без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, пов`язаних із зміною права власності на предмет застави, умисно, із корисливих мотивів, з метою позбавлення можливості банк звернути стягнення на предмет застави, вчинив незаконні дії із заставним майном, а саме відчужив його іншій особі, спричинивши ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові матеріальний збиток на суму 870682 грн.
Так, 10.02.2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні ТОВ «Діметрел» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 32, каб.237, в порушення вимог п.2.3.4 договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року, здійснив відчуження заставленого майна шляхом його продажу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до складеної цього ж дня ТОВ «Діметрел» довідки-рахунок серії ВІА №640526 від 10.02.2015 року, належний ОСОБА_7 заставлений автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 за грошові кошти в сумі 72000 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , заставлений автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , 10.02.2015 року ВРЕР ДАІ №3 м. Харків ГУ МВС України в Харківській області на підставі виданої ТОВ «Діметрел» довідки-рахунок серії ВІА №640526 від 10.02.2015 року був перереєстрований на іншого власника ОСОБА_12 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.388 КК України, тобто відчуження заставленого майна, здійснене особою, якій це майно ввірене.

В апеляційній скарзі захисник з урахуванням змінених доводів, просить скасувати оскаржуваний вирок, а кримінальне провадження закрити у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу захисника з урахуванням змінених доводів, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу в новій редакції та просили вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, думку представника потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити оскаржуваний вирок без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в редакції змінених доводів підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка.

При цьому суд першої інстанції цілком правильно встановив те, що на час судового розгляду в суді першої інстанції, у відповідності до положень ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 388 КК України сплинули.

Суд першої інстанції врахував позицію обвинуваченого, який вину не визнавав, просив його виправдати, проти закриття кримінального провадження заперечував.

За результатами судового розгляду, який був проведений судом в повній відповідності до норм КПК України, була встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України та звільнено ОСОБА_7 від покарання на підставі ст.ст. 49, 74 ч.5 КК України.

З таким рішенням суду колегія суддів погоджується в повному обсязі.

Проте в суді апеляційної інстанції обвинувачений змінив свою процесуальну позицію та просив суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження щодо нього, а оскаржуваний вирок скасувати. Повідомив суд про те, що розуміє значення та наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, з урахуванням позиції обвинуваченого та його захисника, які просили закрити кримінальне провадження, а оскаржуваний вирок скасувати, колегія суддів, керуючись імперативними нормами чинного КПК України, вважає за необхідне вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати а кримінальне провадження закрити, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 388 КК України у зв`язку спливом строків давності.

При цьому визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відомостей щодо ухилення обвинуваченого від досудового розслідування чи суду, колегією суддів не встановлено.

Вказане повністю узгоджується з практикою Верховного суду, зокрема з постановами Верховного суду від 12 листопада 2019 року у справі 566/554/16-к та від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту змінила свої доводи, просила кримінальне провадження закрити, а оскаржуваний вирок скасувати, та не наполягала на задоволенні свого клопотання про проведення експертиз та дослідження інших доказів.

При цьому колегією суддів, обвинуваченому роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження за його клопотанням, зокрема що така обставина не є реабілітуючою та потерпілий може звернутися до суду з питання про відшкодування матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, апеляційна скарга в редакції змінених доводів захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 284, п.1, ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу в редакції змінених доводів захисника ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати а кримінальне провадження закрити, звільнивши ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 388 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді