У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 19.10.2018, за ч. 3, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст.209, ч. 2 ст. 364 КК України, про продовження строку домашнього арешту, -
ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 19.10.2018, про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої менеджером збуту ТОВ «Генезис», строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю в період часу з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби на час досудового розслідування, тобто до 16.02.2021.
У клопотанні вказано, що слідчим відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 19.10.2018.
Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння об`єктом нерухомого майна, який розташований у АДРЕСА_2 до якого залучила державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_7 .
Прокурор зазначає, що на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці, виготовила завідомо підроблені офіційні документи, а саме декларацію про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер ЗК 40 від 29.03.2013 виданої ніби Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, у яку внесені відомості про те, що на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 15.09.2015 кадастровий номер :25:001:0044 та технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_5 належить об`єкт нерухомого майна «Велоцентр та громадська вбиральня» загальною площею 27, 50 м2, що розташований у АДРЕСА_2 .
Окрім того у клопотанні вказано, що ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що жодних підстав для набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований у АДРЕСА_2 у неї не має та рішень щодо користування чи розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :25:001:0044 Ужгородською міською радою та комунальним підприємством «Парк культури та відпочинку «Боздошський» не приймалось, усвідомлюючи свої злочинні дії, будучи обізнаною про підробку декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер ЗК 40 від 29.03.2013 виданої ніби Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області та договору оренди земельної ділянки, для досягнення своєї мети ОСОБА_5 , залучила реєстратора речових прав на нерухоме майно Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_7 , якій 10.06.2016 надала вищевказані документи для здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна з цільовим призначенням «Велоцентр та громадська вбиральня», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Як зазначає прокурор, 10.06.2016 ОСОБА_7 знаходячись за місцем здійснення свої діяльності за адресою АДРЕСА_3 , будучи уповноважено державою на здійснення реєстрації речових прав на нерухоме майно, діючи в інтересах ОСОБА_5 у порушенні ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції чинній станом на 10.06.2016 та «Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», увійшла під власним логіном та паролем до автоматизованої системи Державного реєстру речових на нерухоме майно, внаслідок чого прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з відкриттям нового розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі чого ОСОБА_5 набула право власності на об`єкт нерухомого майна «Велоцентр та громадська вбиральня», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
У клопотанні вказано, що після проведеної державної реєстрації нерухомого майна, 15.06.2016 ОСОБА_7 , сформувала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про державну реєстрацією за ОСОБА_5 об`єкта нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці :25:001:0044, що за адресою: АДРЕСА_2 .
Прокурор вказує, що таким чином, ОСОБА_5 , закінчила свій злочинний умисел та в результаті вказаних шахрайських дій, позбавила громаду м. Ужгород та державу в цілому права власності на об`єкт нерухомого майна вартістю 175 250 гривень, чим самим спричинила громаді м. Ужгород та державі в цілому, тяжкі наслідки.
Окрім того у клопотанні вказано, що 27.03.2018 внаслідок реалізації заздалегідь розроблених декількох етапів злочинної діяльності, ОСОБА_5 , використовуючи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку 15.06.2016 сформовано реєстратором речових прав на нерухоме майно Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_7 , у незаконний спосіб розпорядилася об`єктом нерухомого майна, що розташований у АДРЕСА_2 у результаті чого позбавила громаду м. Ужгород та державу в цілому права власності на об`єкт нерухомого майна вартістю 175 250 гривень, чим самим спричинила громаді м. Ужгород та державі в цілому, тяжкі наслідки.
Прокурор вказує на те, що вказані дії, є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 190 КК України.
Як зазначено у клопотанні, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що право на розпорядження об`єктом нерухомого майна, який розташований у АДРЕСА_2 набуте нею у наслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, діючи з метою приховання злочинного походження нерухомого майна, володіння ним та приховування походження права власності на вказаний об`єкт нерухомості, 27.03.2018 перебуваючи у приміщені приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_4 , уклала із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , договір купівлі продажу об`єкта нерухомого майна «Велоцентр та громадська вбиральня», що розташований у АДРЕСА_2 .
Разом з цим, у клопотанні вказано, що при оформленні та підписанні договору купівлі - продажу об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 були внесені відомості до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна із визначення власника ОСОБА_9 відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2018.
При цьому прокурор зазначає, що ОСОБА_5 , реалізувала набуте нею у наслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння право на розпорядження об`єктом нерухомого майна, що розташований у АДРЕСА_2 та відчужила його за оплатним договором купівлі продажу ОСОБА_9 , за що отримала від нього грошові кошти в розмірі 50 561, 05 гривень, згідно договору купівлі продажу.
У клопотанні вказано, що 02.12.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. ст. 209 КК України, тобто у заволодіння майном шляхом обману, що спричинило тяжкі наслідки та у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення правочину з майном одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також набуття коштів одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.
Окрім того, 12.01.2021 ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 278, ст.279, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
Як вказано у клопотанні, строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчується 16.02.2021 року.
Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.
Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.
Прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.
Як зазначено у клопотанні, 10.12.2020 згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю в період часу з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, та відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати до відповідних органів свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, не відлучатися із квартири АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Разом із тим у клопотанні вказано, що при цьому, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом, встановлено до 02.02.2021.
17.12.2020 кримінальні провадження №0000269 від 12.10.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України об`єднано до кримінального провадження №0000271 від 19.10.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.190, ч. 1 ст.209 КК України.
При цьому прокурор вказує на те, що строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000271 від 19.10.2018 закінчується 16.02.2021 року.
У клопотанні зазначено, що у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; при необхідності виконати інші необхідні слідчі та процесуальні дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.
Як зазначає прокурор, результати проведення вищеописаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази обставин вчинення ОСОБА_5 вищеописаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
У клопотанні прокурор вказує на те, що беручи до уваги, вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 та продовження покладених на неї обов`язків згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.12.2020.
Так відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Таким чином, як вказано у клопотанні, з метою запобігання підозрюваною ОСОБА_5 можливості переховуватись від органів досудового розслідування, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені строку дії запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту та продовження дії покладених на неї обов`язків, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_5 .
На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 199 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: продовжити щодо підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої менеджером збуту ТОВ «Генезис», строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю в період часу з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби на час досудового розслідування, тобто до 16.02.2021. У випадку продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати до відповідних органів свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просили врахувати, що на даний час продовжують існувати ризики, які були наявні на час обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, такі не зменшилися. Окрім того, сторона обвинувачення просила врахувати і те, що продовження строків домашнього арешту зможе гарантувати виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки у інший спосіб слідчий буде позбавлений можливості контролювати перебування підозрюваної.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Просив слідчого суддю врахувати її поведінку, а саме що за час строку дії ухвали про застосування відносно неї запобіжного заходу в нічний час доби, вона жодного разу не порушила покладені на неї обов`язки. Вважає що підстав для продовження строку дії запобіжного заходу не має.
Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника, просила відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Слідчим відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 19.10.2018.
02.12.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. ст. 209 КК України, тобто у заволодіння майном шляхом обману, що спричинило тяжкі наслідки та у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення правочину з майном одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також набуття коштів одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.
12.01.2021 ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 278, ст.279, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчується 16.02.2021 року.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, документами, допитами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Так до матеріалів клопотання додано: копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЗК 40 від 29.03.2013 виданої ніби Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області; копію технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна «Велоцентр і громадська вбиральня»; копію договору оренди земельної ділянки від 15.09.2015; копію інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно витяг сформовано 15.06.2016; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2018 р., копію протоколу допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , копію розпорядження міського голови від 04.02.2016 та 04.12.2013, копію наказу Департаменту міського господарства від 30.06.2009 №43, копію ситуаційного плану парк Боздошський,копію протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_5 , згідно яких відмовилась дачі показів та ін.
10.12.2020 згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю в період часу з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, та відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати до відповідних органів свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, не відлучатися із квартири АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду. Строк дії ухвали встановлено до 02.02.2021.
Разом із тим, завершити досудове розслідування до вказаної дати не надається можливим у зв`язку із об`єктивними причинами.
Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема:
у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування;
при необхідності виконати інші необхідні слідчі та процесуальні дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.
Разом із тим, результати проведення вищеописаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази обставин вчинення ОСОБА_5 вищеописаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
17.12.2020 кримінальні провадження №0000269 від 12.10.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України об`єднано до кримінального провадження №0000271 від 19.10.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч. 1 ст.209 КК України.
Строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000271 від 19.10.2018 закінчується 16.02.2021 року.
Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, не впливати на свідків та потерпілого. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема: клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. 3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає що прокурором у клопотанні доведено, що ризики, які встановленні слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту у нічний час доби продовжують існувати на час звернення із даним клопотанням до слідчого судді, та на день його розгляду.
Слідчий суддя, вважає що існує достатньо доказів можливої причетності підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, та про наявність обґрунтованої підозри, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини та остаточність кваліфікації його дій, що є предметом наступних стадій кримінального процесу.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Зокрема на переконання слідчого судді на даний час продовжують існувати ризики: впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Також, може впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні до проведення судових експертиз та слідчих дій, що негативно вплине на хід досудового розслідування та/або до підбурювання дачі ними неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Разом із тим, слідчий суддя вважає доведеним, те що продовжують існувати і ризики щодо можливості підозрюваної перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливати на інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_5 можливо діяла у змові, в тому числі із службовими особами Ужгородської міської ради та Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані.
Слід зазначити, що оцінка вказаним ризикам була надана при обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України та які було вказано в ухвалі про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає що наявні підстави для продовження строку тримання особи під домашнім арештом у нічний час доби. Окрім того, слідчий суддя вважає, що відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, слід продовжити покладені на підозрювану процесуальні обов`язки у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одружена, працює менеджером збуту ТОВ «Генезис», має постійне місце проживання.
Ризики, встановленні слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати на даний час, вони не зменшилися і можуть перешкоджати завершенню досудового розслідування. Так, в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в нічий час доби.
З врахуванням вищенаведених ризиків та обставин вважаю, що застосований відносно підозрюваної запобіжний захід відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується.
Слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість продовження існування, ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України та об`єктивних причин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2020 Таким чином, необхідним є продовження строку застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки останньої.
Також, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу, які виникли внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану слід покласти обов`язки, які можуть забезпечити її належну процесуальну поведінку.
Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Так, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Слідчий суддя вважає, що за допомогою продовження відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176, 177, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 19.10.2018, за ч. 3, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст.209, ч. 2 ст. 364 КК України, про продовження строку домашнього арешту, задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої менеджером збуту ТОВ «Генезис», підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , такі обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою
не відлучатися із квартири АДРЕСА_1 , у якій вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, експертами та спеціалістами у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 16.02.2021 року.
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1