Справа № 446/1067/14-к
Провадження № 1-кп/445/184/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2020 Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000246 від 01.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 18.09.2020 року, 01.10.2020 року в провадження Золочівського районного суду Львівської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000246 від 01.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України.

В підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений, потерпіла, представник потерпілого.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, для його подальшого внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений щодо вказаного клопотання покликався на розсуд суду.

Потерпіла та представник потерпілого щодо клопотання заперечили, вказують, що кримінальне провадження вже слухається понад шість років, вважають, що прокурори та суд раніше сприяли обвинуваченому в затягуванні розгляду справи, а тому просять обвинувальний акт прокурору не повертати.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, а саме п. 1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення, вказаного Закону, такий набирає чинності з 1 липня 2020 року, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня опублікування цього Закону.

Окрім цього, вказаним Законом внесено ряд змін до Кримінального кодексу України.

Так, зокрема, ст. 12 КК України, передбачено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, таке діяння карається карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року ; ч. 2 ст. 125 КК України - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відтак, з 01 липня 2020 року інкриміновані особі діяння, передбачені ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п.п. 5 п. 4, п. 5 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ № 2617-VIII, з дня набрання чинності цим Законом, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України . До приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд звертає увагу, що жодних винятків із вказаної норми не передбачено та така є безальтернативною.

За змістом ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд, з поміж іншого, має право прийняти такі рішення щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи повернення їх прокурору.

Матеріали даного кримінального провадження надійшли до суду до набрання чинності ЗУ № 2617-VIIІ, а передані до Золочівського районного суду Львівської області вже після набрання чинності Законом, відповідно судовий розгляд не міг бути розпочатим.

З врахуванням вищенаведеного, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000246 від 01.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, слід повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 314 КПК України, п.п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд -

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000246 від 01.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1