Справа № 467/758/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2020 року смт. Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що засуджений має хвору матір похилого віку, має постійне місце проживання, де після звільнення має можливість працевлаштування. Так як він понад 25 років за місцем проживання не був, то матиме складнощі з облаштуванням, оскільки закінчення строку відбування покарання припадає на зимовий період, тому просить звільнити його умовно-достроково, щоб він міг попрацювати на зборі врожаю та заробити кошти. Засуджений вказував, що давно усвідомив свою провину та став на шлях виправлення. В місцях позбавлення волі працював до захворювання на туберкульоз.
В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання повністю підтримав.
Прокурор в судовому засіданні вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши засудженого, прокурора, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2010 року за ст. ст. 69; 93 п.п. «ж», «і», 215-3 ч. 3; 17; 142 ч.3; 263 ч.1; 42 КК України до 14 років з позбавленням волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Ухвалою Верховного Суду України від 02.12.2010 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 18.08.2010 року змінено, виключено ст.263 ч.1 КК України в решті вирок залишено без змін. Ухвалою Снігурівського районного суду Херсонської області від 12.02.2016 року згідно Закону України «Про внесення змін до КК України» від 26.11.2015 року зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 18.11.2008 року по 02.12.2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що останній за весь період відбуття покарання мав 12 стягнень за порушення вимог режиму утримання, які на сьогоднішній день погашені в установленому законом порядку, та лише 3 заохочення, які оголошені 15.07.2011р., 04.10.2013 р., 07.07.2014 року.
Крім цього, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 встановлено, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.11.2008 року. Під час тримання у СІЗО м. Галич Костромської області Російської Федерації 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 1 раз поміщувався до карцеру. Допущені порушення виражались у відмові виконувати обов`язки чергового. На даний час стягнення погашені. Заохочень не мав. З 13.04.2009 року утримувався в СІЗО м. Запоріжжя. За період утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 18.11.2010 року утримувався в СІЗО м. Київ. За період утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 11.12.2010 року утримувався в СІЗО м. Запоріжжя. За період утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 02.03.2011 року відбував покарання в Єнакіївській виправній колонії № 52 Донецької області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Один раз заохочувався правами начальника колонії. З 31.01.2013 року відбував покарання в Арбузинській виправній колонії №83 Миколаївської області. За період відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у палінні у невстановленому місці, порушенні дисципліни строю та порушенні розпорядку дня. Два рази заохочувався правами начальника колонії. З 20.10.2015 року відбував покарання в Снігурівській виправній колонії №5 Миколаївської області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 01.09.2016 року відбував покарання в Арбузинській виправній колонії № 83 Миколаївської області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 29.12.2016 року відбував покарання в Снігурівській виправній колонії №5 Миколаївської області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 17.08.2017 року відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83 Миколаївської області. За період відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 2 рази поміщувався до ДІЗО, заохочень не мав.

На даний час ОСОБА_4 на виробництві колонії не працевлаштований, до робіт з благоустрою колонії не залучається. Участі в організації виховних заходів не бере. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Перебуває на профілактичному обліку як засуджений за бандитизм.

Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того,що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише за сукупністю так званої матеріальної підстави та формальної передумови, де матеріальною підставою умовно-дострокового звільнення є доведеність засудженим своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, а формальною передумовою є відбуття засудженим певної частини покарання (п. 3 ч. 1 ст. 81 КК України).
Сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці засуджений має демонструвати протягом усього періоду відбування покарання, а не безпосередньо перед розглядом судом заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2010 року рахується з 18 листопада 2008 року, кінець строку 04 листопада 2020 року. ОСОБА_4 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисні особливо тяжкі злочини. Відтак судом встановлено наявність передумови для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, дбайливо ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.
Відповідно до довідки про працевлаштування №438 від 28.07.2020 року ОСОБА_4 з 17.08.2017 року не працевлаштований, як зазначено самим засудженим, через захворювання на туберкульоз.

Згідно п. 5 ст. 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

До робіт з благоустрою установи згідно довідки №448 від 30.07.2020 року ОСОБА_4 не залучений, хоча за станом здоров`я він може працювати за певних обмежень (важка фізична праця, робота в умовах підвищеної загазованості, надмірно високі та низькі температури, вологість).

Тобто з досліджених матеріалів судом не встановлено з боку засудженого ОСОБА_5 сумлінного ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання, або значної його частини.

Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
В силу ст.9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.

Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а не його утримання від неправомірної поведінки.

Непогашених стягнень ОСОБА_5 не має, але загалом за період відбування покарання має 12 стягнень, останні чотири з них в 2019 році, одне стягнення було у виді поміщення до карцера, 2 рази поміщувався у ДІЗО.
Заохочення засуджений мав тричі у виді подяки правами начальника установи у 2011, 2013 та 2014 році. Протягом 2015-2020 років поведінкової активності, що свідчила б про його виправлення ОСОБА_4 не виявляв.
Питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 вже розглядалось Снігурівським районним суду Миколаївської області, який ухвалою від 22 травня 2017 року відповідне клопотання засудженого залишив без задоволення, оскільки засуджений не довів свого виправлення, сумлінної поведінки і ставлення до праці не виявляв.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишено без задоволення, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Зазначені судові рішення переглядались в апеляційному порядку та залишені без змін.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Відсутність стабільного сумлінного ставлення до праці, періодичне працевлаштування під час відбування покарання, наявність матеріалів, які свідчать про його негативну поведінку в установі відбування покарання свідчить про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення та перевиховання, при цьому аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що він не готовий до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки.
Суд приймає до уваги наявність у засудженого належних соціальних зв`язків, житла та перспективи працевлаштування після звільнення, проте наявність таких обставин не є визначальною для вирішення питання щодо звільнення особи. Підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, передбачені ст. 81 КК України, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1