справа №619/4110/20
провадження №1-кп/619/368/20
УХВАЛА

23 вересня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
підозрюваноїОСОБА_5
законного представникаОСОБА_6
захисникаОСОБА_7

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000950 від 30.04.2020 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Подвірки Дергачівського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;
якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

установив:
До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеруу відношенні ОСОБА_5 , якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий та законний представник при вирішенні клопотання покладалися на думку суду, ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання та думку присутніх осіб, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені пунктами 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, та зогляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У п. 36 рішення «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20.05.2010 Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява №33977/96, пункти 80-81, рішення від 26.07.2001).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ухвалою суду від 28 липня 2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 25 вересня 2020 року.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 умисного особливо тяжкого злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.

Судове провадження не завершено, не допитані свідки, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

У вчиненні інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, потреби немає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями315, 316, 392 КПК України, суд

постановив:
Призначити клопотання про застосування примусових заходів медичного характерудо судового розгляду на 14 год 30 хв 23 вересня 2020 року у залі судових засідань №2 приміщення Дергачівського районного суду Харківської області.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 20 листопада 2020 року.

Розгляд справи провести у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в іншій частині оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1