Справа №766/9478/20
н/п 1-кс/766/5905/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

24 червня 2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору;

-ключ від автомобілю DAEWOO LANOS, чорного кольору;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-пластина-накладка з написом «*SUPTF69YD4W201332*», які були вилучені в ході проведення огляду транспортного засобу автомобілю марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував на прилеглій території до Херсонського НДЕКЦ, який розташований за адресою: м. Херсон, Миколаївське Шосе, 28а.
Просить провести розгляд клопотання без участі гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтуванні клопотання:
У провадженні СВ Херсонського ВП ГУНП в області перебуває кримінальне провадження № 0001980 від 18.06.2020за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Херсонського ВП із ТСЦ № 6541 надійшло повідомлення про те, що 17.06.2020 з питанням перереєстрації автомобілю «Део» д/н НОМЕР_1 , звернувся гр. ОСОБА_4 , 1960 р. н., мешканець с. Михайлівка, Скадовського району. При огляду транспортного засобу було встановлено, що ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом маскування первинного номера за допомогою накладки із нанесеним поза умов заводу виробника номером.
17.06.2020 року в період часу з 15:50 год. по 17:00 год., був проведений огляд транспортного засобу автомобілю марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував на прилеглій території до Херсонського НДЕКЦ, який розташований за адресою: м. Херсон, Миколаївське Шосе, 28а.

В ході огляду транспортного засобу виявлено та вилучено:

-автомобіль марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору;

-ключ від автомобілю DAEWOO LANOS, чорного кольору;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-пластина-накладка з написом «*SUPTF69YD4W201332*».

Вищевказане виявлене та вилучене майно перебувало у володінні у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7877/20/002066.
Одразу після внесення відомостей до № 0001980 від 18.06.2020за ст. 290 КК України, слідчим винесено постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів.

Під час проведення огляду транспортного засобу вилучені речові докази, які мають значення для кримінального провадження, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій, які зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази.

Так, арешт на зазначене майно необхідний задля забезпечення в подальшому проведення необхідних експертиз, які будуть доказами по кримінальному провадженню.

18.06.2020 року, слідчим було подано клопотання погоджене з прокурором про арешт тимчасово вилученого майна до Херсонського міського суду Херсонської області, проте 22.06.2020 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_5 було винесено ухвалу про повернення вищевказаного клопотання, та з встановленням строків 72 години з моменту отримання вказаного клопотання для усунення наявних у ньому недоліків.

На підставі вищевказаного, у зв`язку із тим, що під час проведенняогляду транспортного засобу вилучались речі, які мають значення для кримінального провадження.
Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий у судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив суд його задовольнити за підставами. викладеними у клопотанні.

Власник майна заперечував проти накладення арешту. Пояснив, що автомобіль у м. Скадовську перебуває у користуванні різних осіб понад 10 років, переходить від одного власника до іншого на підставі довіреності або передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, але на облік автомобіль попередні власники не ставили. Він придбав автомобіль у неробочому стані за договором купівлі-продажу, відремонтував автомобіль і вирішив зареєструвати у сервісному центр МВС, але експерт застосував при перевірці якусь рідину і визначив, що ніби - то номер кузова змінювався шляхом маскування первинного номера. Автомобіль дуже потрібний для власного користування, оскільки дружина хворіє. Часто доводиться доставляти її в лікарні. Пояснив, що згоден надавати слідчому автомобіль для проведення всіх необхідних слідчих дій.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення сторін, письмові матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171КПК України у клопотанні слідчого, серед іншого, повинно бути зазначено підстави та мету відповідно до положень статті 170цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання лише тільки частково відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст.171КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування необхідності арешту автомобіля, свідоцтва про реєстрацію, ключів та пластину-накладку.

Із змісту клопотання вбачається, що арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу. Накладення арешту з метою збереження речових доказів передбачено п.1 ч.2 ст.170КПК України.

Відповідно до ч.3 ст170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98КПК України.

Згідно змісту клопотання у «ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом маскування первинного номера за допомогою накладки із нанесеним поза умов заводу виробника номером».

Слідчий постановою про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження визнав автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі пластини-накладки речовим доказом у кримінальному провадженні, але у постанові не зазначив за якими критеріями вилучене майно слідчий визначив речовим доказом, а тільки процитував статтю 98КПК України, яка визначає правові підстави для визначення матеріальних об`єктів речовими доказами.

Тобто, слідчий процитував статтю 98КПК України, але при цьому не конкретизував значення автомобілю, свідоцтва про реєстрацію ключів та пластини-накладки у даному кримінальному провадженні, не зазначив які сліди злочину зберегли на собі вилучені речі, чи які відомості містять на собі, що можуть бути використані, як доказ якого факту чи якої обставини.

Слідчим в клопотанні не доведено, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ключі та пластини-накладки до транспортного засобу є знаряддями вчинення злочину, що наявні якісь достатні дані, які б свідчили, що вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України і можуть бути використанні як доказ чи обставин, що встановлюються в кримінальному провадженні щодо вчинення злочину передбаченого ст. 290 КК України,
У клопотанні вказує, що досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст.290КК України, при цьому правової кваліфікації не зазначає, а тільки частину статті і статтю, вказуючи, що автомобіль вилучено тому, що «при огляді транспортного засобу встановлено, що ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом маскування первинного номера за допомогою накладки із нанесенням поза умов заводу виробника номером», тоді як за ч.1 ст.290КК України злочином є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна або кузова, шасі або замка, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу. Але про вчинення таких дій у клопотанні не йдеться.
Автомобіль тривалий час перебував в легальному користуванні фізичних осіб на території України, в розшуку автомобіль не перебуває.
Таким чином, суду не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З урахуванням вказаної норми слідчий повинен довести наявність вищезазначених ризиків, в разі, якщо майно не буде арештоване.
Про існування ризиків відносно автомобіля взагалі не зазначається.
Згідно змісту клопотання та пояснень слідчого у судовому засіданні у кримінальному провадженні слідчий має намір призначити експертизи, але які ще точно невідомо, проте власник згоден надати автомобіль та інші речі експерту в разі такої необхідності. Поведінка власника майна у судовому засіданні не дає підстав для сумніву у істинності його намірів.
До клопотання додано копію протоколу огляду місця події. Проте із змісту вказаного документа вбачається, що фактично мав місце не огляд місця події, а огляд транспортного засобу, який повинен проводитися у порядку, визначеному ст.234КПК України, оскільки відповідно до ч.2 ст.233КПК України транспортний засіб є іншим володінням особи.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе;
1)що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Суду не надано доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, не обґрунтовано ризиків, не зазначено завдання, що потребує арешту майна. і що його не можна буде виконати без арешту майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим не було доведено можливість використання майна як речового доказу, при цьому власник майна позбавляється права користування ним на невизначений період. Фактичний власник автомобіля та іншого майна у судовому засіданні пояснив, що він відкрито, правомірно володіє автомобілем, а тому готовий надавати його слідчому для проведення всіх необхідних слідчих дій, але слідчий не зміг пояснити які слідчі дії планує вчиняти із автомобілем.

Держава в особі державного органу митниці, дозволила ввезення на свою територію автомобілю, а відтак ввела його в цивільний оборот, дозволивши володіння та користування автомобілем, і особа тільки тому, що є припущення, що ідентифікаційний номер змінювався шляхом маскування первинного номера не може бути позбавлена на невизначений час права користування, володіння та розпорядження ним.

Відповідно до ч.1 ст.173КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу.

Слідчому судді не було доведено необхідність такого арешту та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.2 ст.170КПК України, оскільки слідчий звертався за арештом саме з метою збереження майна як речового доказу.

Оскільки слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання вилучені автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 233 КПК України слідчий суддя,

постановила :

Відмовити слідчому СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:
-автомобіль марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору;

-ключ від автомобілю DAEWOO LANOS, чорного кольору;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-пластина-накладка з написом «*SUPTF69YD4W201332*», які були вилучені в ході проведення огляду транспортного засобу автомобілю марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував на прилеглій території до Херсонського НДЕКЦ, який розташований за адресою: м. Херсон, Миколаївське Шосе, 28а.
Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 10 хвилин 03 липня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1