Справа № 291/1724/19 Провадження №1-кс/0274/281/20
У Х В А Л А
"02" грудня 2020 р. м. Бердичів
Слідча суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП про закриття кримінального провадження, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14.02.2020 скаргу ОСОБА_3 передано на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду ( а.с. 22).
Відповідно до протколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.02.2020 скаргу передано на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 та ухвалою від 24.02.2020 відкрито провадження за скаргою ( а.с. 24, 25).
З постановою слідчого він не згоден, вважає її незаконною, оскільки 02.09.2019 він звернувся до Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене статтями 197-1 та 206 КК України, однак відомості за його заявою до ЄРДР не були внесені, після чого він звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого. На підставі ухвали слідчого судді від 13.09.2019 відповідні відомості були внесені до ЄРДР.
Слідчий на стадії досудового розслідування порушив порядок збирання доказів та не надав їм належну правову оцінку. Зокрема, не надав належної оцінки акту обстеження земельної ділянки від 26.09.2019 № 519-ДК/210/АО/10/01/19, складеному державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області ОСОБА_5 . Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується відповідною перевіркою, проведеною посадовою особою Держгеокадастру і складений за результатами такої перевірки акт. З акта обстеження земельної ділянки від 26.09.2019 підтверджується факт самовільного захоплення і обробітку ТОВ ПК "Зоря Поділля" земельних ділянок площею 9.785 га, що перебувають у нього в оренді. Слідчий жодного разу не викликав його для дачі пояснень, не викликав і не допитував осіб, які були присутні при обстеженні земельної ділянки інспектором ОСОБА_5 . З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в якості свідка допитано адміністратора ТОВ ПК "Зоря Поділля" ОСОБА_6 , яка не була на полі та не має стосунку до безпосереднього обробітку землі. В якості свідків слід допитати колишнього керуючого Зарудинецьким відділком ОСОБА_7 , юриста ОСОБА_8 та осіб, які безпосередньо працювали на полі. Слідчий не виїхав на місце скоєння злочину (на поле). Цей факт був зафіксований слідчо-оперативною групою, викликаною ним на місце скоєння злочину 02.09.2019, однак слідчий це не взяв до уваги.
Зазначає також, що слідчим безпідставно відмовлено у внесенні відомостей за ст.206 КК України, оскільки від посадових осіб ТОВ ПК "Зоря Поділля" до нього неодноразово ставились вимоги припинити господарську діяльність на частині орендованих ним земель, жодної слідчої дії по даному злочину не було проведено.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 , слідчий та прокурор не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.
Заявник ОСОБА_3 телефоном повідомив суд, що з`явитись не може, оскільки перебуває на самоізоляції, бажає бути присутнім при розгляді скарги, тому просить відкласти її розгляд.
Вирішуючи питання можливості розгляду скарги за відсутності у судовому засіданні заявника, слідча суддя зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Тому, враховуючи тривалість розгляду даної скарги ( на розгляді в суді перебуває із лютого 2020 року), вимоги КПК України щодо строків розгляду скарги ( п`ять днів із дня надходження до суду), те, що заявник не надав суду доказів неможливості участі у судовому засіданні, зважаючи, що розгляд скарги відкладався неодноразово за клопотанням ОСОБА_3 , з лютого 2020 року заявник жодного разу не прибув до суду та не спрямував додаткових заяв чи клопотань, скарга 10 разів призначалася до розгляду та відкладалась розгляд через неявку в судове засідання заявника, слідча суддя вважає за можливе розглянути скаргу по суті без присутності у судовому засіданні заявника, що сприятиме завданням кримінального судочинства щодо розумних строків прийняття процесуальних рішень.
Відсутність слідчого та прокурора у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу, додані до скарги документи, слідча суддя доходить висновку про задоволення скарги, з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідальність за ч.1 ст.197-1 КК України настає за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Самовільне зайняття земельної ділянки є злочином із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди, яка враховуючи примітку до ст. 197-1 КК України, має у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Між тим, із оскаржуваної постанови не вбачається, що слідчим призначалися судово-економічна експертиза, з метою визначення розміру шкоди, заподіяному власнику ( володільцю) земельної ділянки, а визначення розміру шкоди лише на підставі показань свідка недопустимо.
Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що допит ОСОБА_3 не було проведено.
Вказані вище факти свідчать про неповноту досудового розслідування.
Таким чином, слідчий, закриваючи кримінальне провадження, не провів необхідні слідчі та процесуальні дії для встановлення фактичних обставин справи, тобто порушив вимоги закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження.
Керуючись статтями 2, 9, 91, 92, 303-307, 309 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1