справа №176/2053/20
провадження №1-кс/176/14/21
УХВАЛА
Іменем України

03 лютого 2021 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 12 червня 2019 року до чергової частини Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 12 червня 2019 року приблизно об 11 год. 54 хв. по вулиці Івана Богуна в місті Жовті Води Дніпропетровської області, біля квіткового магазину, ОСОБА_6 , шляхом ривка вихопив з рук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гроші у сумі 1000 грн., що належали останньому.

За даним фактом 13 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000465 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 186 КК України, за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

26 червня 2019 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: квартира АДРЕСА_1 , на підставі достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж) та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: матеріалами огляду місця події, матеріалами огляду предмету наданого ОСОБА_6 , допитом потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2019 року, протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним, постановою про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 13 серпня 2019 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000465, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2019, зупинено у зав`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_6 та оголошено його в розшук.

В ході досудового розслідування встановити місцезнаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не представилось можливим, оскільки останній переховується від органів досудового слідства, з місця мешкання втік, зв`язків з сім`єю не підтримує, місце його знаходження на теперішній час не відомо.

Крім того, згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.11.2020 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 27 червня 2019 року перетнув кордон України з Російською Федерацією за напрямком «виїзд» в пункті пропуску «Готівка» Дергачівського району Харківської області, тому є всі підстави вважати, що останній й до теперішнього часу може перебувати на території сусідніх держав.

08 грудня 2020 року слідчим суддею Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області останній раз винесено ухвалу щодо дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, термін дії якої завершився 11 січня 2021 року.

29 січня 2021 року постановою слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

При цьому слідчий зазначив, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки на території міста Жовті Води Дніпропетровської області, які б могли стримати його не покидати постійне місце проживання та межі Дніпропетровської області або території України, після скоєння кримінального правопорушення, 27 червня 2019 року він перетнув державний кордон України у напрямку Російської Федерації та з цього часу продовжує переховуватись на її території, за місцем проживання позитивно не характеризується, вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто те що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого за обставин викладених в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

При цьому у своєму клопотанні слідчий наголошує на тому, що на даний час неможливо встановити місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з чим останнього оголошено у міжнародний розшук відповідною постановою слідчого, копія якої додана до матеріалів клопотання.

Частиною шостою статті 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

В той же час, законодавче поняття «міжнародний розшук» нормативно не визначено. Ні в чинному КПК України, ні в Законі України «Про оперативно-розшукову діяльність» не передбачено положень, які б регламентували порядок оголошення особи у міжнародний розшук та здійснення міжнародного розшуку.

Нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Національну поліцію» (Міжнародне співробітництво поліції) передбачено, що взаємовідносини у сферах діяльності поліції з відповідними органами інших держав та міжнародними організаціями базуються на міжнародних договорах, а також на установчих актах та правилах міжнародних організацій, членом яких є Україна.

Україна з 1992 року є членом Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу.

Підпунктами 32 та 33 пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №877 передбачено, що Національна поліція здійснює представництво та забезпечує виконання зобов`язань України в Міжнародній організації кримінальної поліції - Інтерполі та Європейському поліцейському офісі (Європолі); організовує взаємодію правоохоронних та інших державних органів України з Інтерполом, Європолом, а також компетентними органами інших держав з питань, що належать до сфери діяльності Інтерполу та Європолу.

Отже, вбачається, що підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ Інтерполу.

Зі змісту ст. 60 Статуту Комісії з контролю за файлами Інтерполу (розміщений на офіційному вебсайті Інтерполу) вбачається, що суб`єктом, який оголошує в міжнародний розшук, є Генеральний секретаріат Інтерполу. Компетентні правоохоронні органи запитуючої держави є лише ініціаторами, які діють через відповідний Робочий апарат НЦБ Інтерполу. Моментом оголошення особи в міжнародний розшук є саме прийняття Генеральним секретаріатом Інтерполу рішення циркулярного повідомлення, що відображається в інформаційній базі Інтерполу. Початком міжнародного розшуку є направлення відповідного повідомлення до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу від усіх країн-учасниць.

Сам по собі факт внесення до обліків Генерального Секретаріату Інтерполу відомостей звернення слідчого органу про публікацію картки щодо особи не є свідченням оголошення її в міжнародний розшук, оскільки матеріали, якими слідчий орган підтверджує оголошення особи в міжнародний розшук, мають містити повідомлення безпосередньо з Інтерполу, довідки або витягу з його бази даних.

Правила Інтерполу щодо обробки інформації, затверджено в поточній редакції на 80-й сесії Генеральної асамблеї Інтерполу Резолюцією від 30.06.2012 року (розміщені на офіційному вебсайті Інтерполу https://www.interpol.int) регулюють питання моменту оголошення особи у міжнародний розшук. Зокрема, ст. 77 згаданих Правил передбачає, що отримання запитів від Національних бюро Інтерполу та прийняття їх до розгляду не означає автоматичну видачу картки щодо конкретної особи, а відомості про прийняття запитів до розгляду не можна плутати з реальним оголошенням особи у розшук.

Із вищевикладеного слідує, що моментом оголошення особи в міжнародний розшук є саме прийняття Генеральним секретаріатом Інтерполу рішення циркулярного повідомлення, що відображається в інформаційній базі Інтерполу. Початком міжнародного розшуку є направлення відповідного повідомлення до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу від усіх країн-учасниць. При цьому особа вважається оголошеною в міжнародний розшук лише за наявності відповідних підтверджуючих документів (довідка, витяг із бази даних Інтерполу; надіслання запиту про розшук та прийняття його до виконання іншою державою, яка не є членом Інтерполу; надіслання запиту про розшук до іншої держави на підставі двосторонньої угоди тощо).

Одночасно, слід наголосити, що саме по собі складання слідчим постанови про оголошення особи у міжнародний розшук не є обставиною, котра безумовно означає, що такий розшук розпочато та не породжує наслідку набуття особою статусу міжнародно розшукуваної.

У судовому засіданні прокурором не доведено факту оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, а наданні матеріали не містять належних та допустимих доказів на підтвердження оголошення такого розшук (довідка, витяг із бази даних Інтерполу).

Враховуючи викладене, за відсутності належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_6 дійсно набув статусу міжнародно розшукуваної особи, слідчий суддя не вбачає правових підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до останнього без його участі, як це визначено ч. 6 ст. 193 КПК України, а тому у задоволенні даного клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженому із прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1