Провадження № 11-сс/991/67/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 грудня 2020 року про повернення скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини
05 грудня 2020 року ОСОБА_6 подав до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) заяву про вчинення злочину, в якій послався на обставини, які свідчать про завдання посадовими особами НАБУ збитків державі у сумі 600 мільйонів євро через відсутність прогресу у подоланні корупції в Україні та через невикористання/втрату, переданої ним інформаційно-аналітичної системи виявлення майна, що має ознаки незаконного походження.
Враховуючи те, що відомості про зазначений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесені не були, ОСОБА_6 15 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку надіслала на адресу Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
18 грудня 2020 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою повернув вищевказану скаргу суб`єкту звернення, оскільки дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Вимоги апеляційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 грудня 2020 року, ОСОБА_6 06 січня 2021 року засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу, в якій ставить вимогу про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової, якою задовольнити його скаргу.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що висновки слідчого судді викладені в оскаржуваній ухвалі є такими, що порушують норми процесуального законодавства та не відповідають матеріалам справи і практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з аналогічних питань. Вважає, що стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) імперативно зобов`язує слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР. Наведена норма закону є обов`язковою для виконання, а тому слідчий суддя повинен був розглянути подану скаргу та за результатами розгляду дійти висновку про зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином. В апеляційній скарзі зазначив про не бажання брати участь у апеляційному розгляді.
Інші учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає проведенню розгляду. При цьому, учасники судового провадження, які не прибули, не надали суду свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступних висновків.
Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Частина 2 статті 1 КПК України визначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, ст. 303-308 цього Кодексу).
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч. 1 ст. 306 КПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді.
Тобто, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом.
Так, згідно положень абз. 2 ч. 1 ст. 32 КПК України Вищий антикорупційний суд здійснює кримінальні провадження щодо злочинів, що вчинені на території України і віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Частиною 1 статті 33-1 КПК України закріплено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 Кримінального кодексу України (далі КК України) (злочини, передбачені ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 КК України), ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
У скарзі ОСОБА_6 посилається на вчинення злочину невстановленими посадовими особами НАБУ, який полягає у відсутності прогресу у подоланні корупції в Україні та через невикористання/втрату, переданої ним інформаційно-аналітичної системи виявлення майна, що має ознаки незаконного походження, що призвело до завдання збитків державі у сумі 600 мільйонів євро.
Абзацом 3 пункту 3 частини 5 статті 216 КПК України передбачено, що у разі встановлення підрозділом внутрішнього контролю кримінальних правопорушень, передбачених ст. 354, 364-370 КК України, які були вчинені службовою особою НАБУ (крім Директора НАБУ, його першого заступника та заступника), такі кримінальні правопорушення розслідуються детективами зазначеного підрозділу.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що скарга та заява про злочин не містить посилання на вчинення конкретного корупційного злочину, підсудного Вищому антикорупційному суду, відповідно до ст. 33-1 КПК України та примітки до ст. 45 КК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано та на підставі закону дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_6 його скарги у зв`язку відсутністю правових підстави для її розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до статті 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч. 1 ст. 404 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін,
Керуючись ст. 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 грудня 2020 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4