У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 182/5736/20
Номер провадження 1-кп/184/237/20

09 жовтня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

під час проведення виїзного підготовчого судове засідання у залі суду у м. Нікополі у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2020 № 0001944 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Нововоронцовка Херсонської області, громадянина України, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із освітою 9 класів, не одружений, раніше судимий:

- 15.07.2005 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 22.02.2006 Дніпропетровським апеляційним судом за ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі;

- 07.04.2008 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289,ч. 4 ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі. 20.04.2016 звільнився умовно-достроково. Не відбутий строк 2 роки 8 місяців 10 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_5 ,захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває дане кримінальне провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 2 місяці, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті. Крім того прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Обгрунтовуючи наявність вказаних ризиків, прокурор вказує на те, що ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15-ти років або довічне позбавлення волі, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від суду. Крім того обвинувачений станом на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення ніде офіційно не працював, зважаючи на що відсутність доходів може спонукати останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину на території м.Нікополь Дніпропетровської області, тобто місця проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, тому у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зазначене не завадить обвинуваченому незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни ними своїх показань.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, вказуючи на наявність на даний час наведених у клопотанні ризиків та неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній не забезпечить належної поведінки останнього.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши докази, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч.2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч.5 ст.132 КПК України унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується наявністю на розгляді суду даного кримінального провадження та узгоджується із практикою ЄСПЛ, згідно якої наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин( рішення «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

Також, у судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 11.08.2020 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не одружений та на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність будь-яких соціальних чинників, які б стримували останнього залишитись за місцем свого мешкання. Крім того суд враховує, що у обвинуваченого відсутнє зареєстроване місце проживання та останній мешкав у садовому товаристві «Дружба».
Крім того, при оцінці ризику, передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів приймає до уваги тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 10-ти до 15-ти років або довічного позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у судовому засіданні встановлено та не заперечується обвинуваченим, що останній є особою раніше судимою, у тому числі за вчинення злочину, передбаченого ст.115 КК України, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.115 КК України, що у свою чергу свідчить про можливість вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Водночас, суд приходить до висновку про недоведеність прокурором наявності ризику впливати на свідків та потерпілого, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, оскільки жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження останніх прокурором не надано.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд, згідно ст..178 КПК України враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, будучи особою молодого віку без інвалідності обвинувачений офіційно не працює та будь-якою суспільно-корисною працею не займається, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, зокрема, родини та утриманців, наявність непогашених та не знятих у встановленому законом порядку судимостей.
З огляду на наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого аніж тримання під вартою запобіжного заходу, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Зокрема, особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти можливості обвинуваченому вільно пересуватися по місту, а відтак запобігти ризикам переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Жодних клопотань про взяття обвинуваченого на поруки на адресу суду не надходило.
Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити ще на 60 днів, до 07 грудня 2020 року включно.

Суд, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 09 жовтня 2020 року до 07 грудня 2020 року включно.
Виконання даної ухвали покласти на ІТТ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст оголошено 13.10.2020 року о 14 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3