справа № 588/1257/20
провадження № 1-кп/588/130/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянки України, із професійно-технічною освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 за час спільного проживання з ОСОБА_6 народила доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких є ОСОБА_6 .

В порушення вимог абзацу 4 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» ОСОБА_3 , проживаючи разом батьком дітей, умисно, з корисливою метою 16.10.2019 самостійно склала та подала до управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації письмову заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій у розділі «інформація, яка повідомляється одинокою матір`ю», зазначила завідомо неправдиві відомості, в частині того, що вона з особою від якої має дитину не проживає, що фактично не відповідає дійсності. Разом з вказаною заявою ОСОБА_3 склала та подала до управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій в Розділі І «Загальні відомості», зазначила своє прізвище, ім`я та по батькові; в Розділі ІІ «Місце проживання», зазначила АДРЕСА_1 ; в Розділі ІІІ «Члени сім`ї зареєстровані у житловому приміщенні/будинку особи, члени сім`ї, що проживають окремо», зазначила відомості щодо себе та своїх дітей, не вказавши відомості щодо ОСОБА_6 , таким чином приховала факт реєстрації за вказаною адресою та спільного проживання зі своїм цивільним чоловіком, ОСОБА_6 . На підставі поданої заяви, ОСОБА_3 як одинокій матері з листопада 2019 року призначена, нарахована та виплачена грошова допомога на утримання двох дітей одинокій матері, яку вона отримувала до липня 2020 року включно, отримавши таким чином грошові кошти в сумі 3294 грн. 34 коп., які знімала з банківської картки відкритої у АТ «Ощадбанк» та розпоряджалась на власний розсуд.

Внаслідок вказаних умисних дії ОСОБА_3 шляхом обману незаконно отримала державні кошти на загальну суму 3294 грн. 34 коп. як соціальну допомогу одиноким матерям, спричинивши державі, в особі Управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації матеріальні збитки на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження Управлінням соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації в особі головного спеціаліста-юрисконсульта відділу організаційної, правової роботи та управління персоналом ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 14 серпня 2020 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 у повному обсязі відшкодувала завдані нею збитки, визнала свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнала себе винною, враховуючи положення ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена обставин пред`явленого обвинувачення не оспорила, підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та пояснила, що повністю розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, надані їй законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, погодилась на призначення узгодженого покарання, просила затвердити угоду.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримала угоду при примирення, вказала, що претензій до ОСОБА_3 управління не має, шкода відшкодована, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.
Обвинуваченій ОСОБА_3 та представнику потерпілого ОСОБА_5 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачена може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , який зазначив, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
При визначенні покарання обвинуваченій, суд також враховує наступне.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), яким було внесено зміни до санкції частини першої статті 190 КК України. Указаним Законом № 2617-VIII було посилено кримінальну відповідальність за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, зокрема, розмір штрафу збільшено і з 01.07.2020 передбачено штраф у розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (частина друга статті 4 КК України).

Відповідно до частини другої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 вчинила 16.10.2019.
Оскільки Законом № 2617-VIII посилено кримінальну відповідальність за кримінальні проступки, передбачені частиною 1 статті 190 КК України, то з урахуванням приписів частини 2 статті 5 КК України, цей Закон зворотної дії не має, а при призначенні покарання ОСОБА_3 слід застосувати санкцію частини 1 статті 190 КК України у редакції, яка діяла станом на 16.10.2019 року до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості міра покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченої та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченій ОСОБА_3 узгодженої в угоді міри покарання.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 14.08.2020 у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, укладену між Управлінням соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації в особі головного спеціаліста-юрисконсульта відділу організаційної, правової роботи та управління персоналом ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1