Справа 688/2993/20
№ 1-в/688/226/20
Ухвала
Іменем України
05 листопада 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шепетівської виправної колонії (№ 98) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка спільне клопотання державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та заступника голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та заступник голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації звернулися до суду із спільним клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 посилаючись на те, що останній відбув 1/2 строку покарання, став на шлях виправлення, за час перебування в місцях позбавлення волі зарекомендував себе з позитивної сторони, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 3 заохочення.

У судовому засіданні представник Шепетівської виправної колонії та засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримали з цих же підстав.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув визначену законом частину покарання встановленого вироком суду.

Встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.11.2017р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в банківській сфері та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням матеріально-відповідальних обов`язків на строк 3 роки. Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 03 лютого 2017 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до 28 листопада 2017 року один день. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 01.02.2018р. вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року залишено без змін. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.10.2018р. відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 21 листопада 2015 року) зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 01.02.2018р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 03.02.2017. Кінець строку: 03.02.2021 року.

Станом на 12.10.2020р. невідбута частина покарання становить 3 місяці 22 дні. ОСОБА_5 набув право на пільгу у вигляді заміни покарання більш м`яким після 04.08.2018р., як такий, що відбув 1/2 строку покарання.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 з 09.02.2017р. утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 23.02.2018р. відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має.

За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, з метою здійснення виховного впливу, 3 рази був заохочений адміністрацією колонії.

З травня 2018 року працевлаштований на виробництві колонії різноробочим дільниці деревообробки, до праці відноситься добре.

Бере участь в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Професія», «Підготовка до звільнення», а також виховних заходах, які проводяться в установі.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках установи не перебуває, не є членом ради колективу засуджених.

Надані характеризуючі дані адміністрацією колонії не достатні для переконання в тому, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому за таких обставин буде передчасною, з огляду на таке.

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений за весь період відбування покарання в Шепетівській виправній колонії має 3 заохочення (від 04.07.2019, 07.07.2020, 01.10.2020), що свідчить про їх несистематичність.

Наявність у ОСОБА_5 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці судом до уваги не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким. Крім того, висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відсутність стягнень за порушень вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого, передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення того, що засуджений став на шлях виправлення.
При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

З щоденника індивідуальної роботи із засудженим слідує, що з початку строку відбуття покарання по грудень 2019 року оцінка ступеню виправлення засудженого, що включає показники дотримання вимог режиму відбування покарання, поведінку по відношенню до персоналу і засуджених, ставлення до виконання робіт із благоустрою, до участі в програмах диференційованого виховного впливу, була задовільною, і лише з грудня 2019 року стала доброю, що не повною мірою свідчить про зразковість та стабільність його поведінки. Слід зазначити, що засуджений почав брати участь у програмах диференційованого виховного впливу лише з грудня 2019 року.

Окрім того, згідно з щоденником індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_5 з 20.05.2018 до 01.06.2019 виконував роботи по благоустрою колонії, до яких ставився задовільно, з 01.06.2019 працевлаштований на виробництві колонії. Натомість, відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві колонії різноробочим дільниці деревообробки з травня 2018 року, тоді як відповідно до обліку відомостей працевлаштування та нарахування заробітної плати ОСОБА_5 працевлаштований різноробочим з березня 2018 року, а заробітну плату почав отримувати з травня 2018 року.

Крім того, протягом 2018-2019 р.р. адміністрація колонії відмовляла засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, в застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Також судом встановлено, що відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2020 року в задоволенні клопотання виправної установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовлено, оскільки останній не довів свого виправлення. Ухвала набрала законної сили 21 вересня 2020 року. Після цього, 01.10.2020 року ОСОБА_5 отримав заохочення за виконання покладених обов`язків у виді заохочення та адміністрація колонії звернулася до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. При цьому, представник колонії у своєму клопотанні та під час судового засідання не зазначив про наявність ухвали суду про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого.

Таким чином, суд враховує поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним тяжким, те, що збитки в розмірі 461 758 грн. ним не відшкодовані, характеризуючі матеріали на засудженого, та дійшов висновку, що надані виправною установою докази не свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, а тому дійшов висновку, що у клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні спільного клопотання державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та заступника голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1