Справа № 953/566/21
н/п 1-кс/953/453/21
"16" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, на утриманні осіб не має, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого та взятого на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -
встановив:
15.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та заборонити останнього залишити жиле приміщення в період часу з 20-00 годин до 07-00 годин щоденно, з покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 06.09.2020 приблизно о 02.00 годині він відпочивав разом з раніше знайомими йому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у квартирі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , вживаючи спиртні напої та слухаючи гучно музику, порушуючи при цьому вимоги до режиму тиші у нічний час, встановлені Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та іншими законодавчими, нормативно-правовими актами щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських і місцях, заважаючи відпочивати мешканцям сусідніх квартир, не реагуючи при цьому на неодноразові зауваження консьєржів з проханням вимкнути музику або зменшити гучність музики.
В цей час до квартири ОСОБА_8 подзвонили раніше незнайомі їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його брат ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкали у тому ж будинку і яким протиправна поведінка ОСОБА_8 , ОСОБА_11 і ОСОБА_5 заважала відпочивати, які зробили зауваження щодо порушення режиму тиші у нічний час та попрохали вимкнути гучну музику. З квартири АДРЕСА_5 вийшов раніше невідомий їм ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на зауваження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та їхнє прохання вимкнути гучну музику, відреагував агресивно і безпричинно, почав висловлюватися на їхню адресу нецензурното лайкою, проявляв у своїх образах расову неприязнь та направився у бік ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сприймаючи його агресивні дії, як спробу застосування до нього фізичної сили, діючи в рамках необхідної оборони, був вимушений застосувати до ОСОБА_8 больовий прийом та поклав його на підлогу і одразу відпустив, не бажаючи продовження конфлікту та силового протистояння. Після чого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , направились у бік ліфту, збираючись повернутись до себе в квартиру.
У цей момент з квартири АДРЕСА_5 вийшли знайомі ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 представились сусідами та попрохали виключити музику та вести себе тихіше, не заважати відпочивати мешканцям сусідніх квартир.
У цей момент, ОСОБА_8 , розуміючи, що знаходиться в громадському місці, використовуючи законі вимоги та зауваження раніше незнайомих їм братів ОСОБА_15 , як малозначний привід для з`ясування стосунків, маючи злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи продемонструвати явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, прагнучі самоствердитися за рахунок приниження потерпілих і протиставити себе їм, з хуліганських спонукань», проявляючи особливу зухвалість, наніс один удар кулаком правої руки в область щоки зліва потерпілому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , собою заслонили ОСОБА_8 , від братів ОСОБА_15 .
У цей момент ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , приєднались до хуліганських дій ОСОБА_8 , і будучі раніше незнайомими з братами Омаровими, діючи в групі між собою, маючи злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи також продемонструвати явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, прагнучи самоствердитися за рахунок приниження потерпілих і протиставити себе їм, з хуліганських спонукань, і безпричинно проявили агресію по відношенню до потерпілих. Так, ОСОБА_5 ,проявляючи особливу зухвалість, почав наносити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 удари кулаками обох рук в обличчя, голови та тулубу, а ОСОБА_11 , діючи в групі з ним, обхватив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 руками та прихнув у напрямку підлоти, не даючи йому змоги, захиститись від насильницьких дій співучасника та забезпечивши безперешкодне спричинення йому тілесних ушкоджень, а ОСОБА_5 , продовжив проявляти особливу зухвалість і наніс ще не менше трьох ударів ногами в область голови ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , діючи в групі зі співучасниками, продовжуючи свої хуліганські дії, проявляючи особливу зухвалість, наніс численні удари кулаками обох рук та ногами в область голови, обличчя, тулубу, верхніх кінцівок ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ображаючи його водночас нецензурною лайкою.
У цей час, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагаючись захистити своє життя та і здоров`я від агресії ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , будучі нахиленим ОСОБА_11 у бік підлоги, напоровся на ніж, який знаходився у нього у лівому кармані шортів, після чого відчуваючи фізичний біль від нанесених йому ударів та самостійно спричиненого колото-різаного ножового поранення черевної стінки, усвідомлюючи у обставинах, що склалися, загрозу для свого життя та здоров`я, дістав ніж, який продемонстрував ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , вимагаючи припинити їхні хуліганські дії, зупинивши застосування насильства з їхнього боку.
ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , побачивши, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має ніж, який може застосувати для захисту себе та свого брата, помітивши і кров на його одягу та на підлозі, були вимушені припинити свої хуліганські дії та повернулись у квартиру АДРЕСА_5 .
Стороною обвинувачення підозрюється, що в результаті хуліганських дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які тривало і вперто не припинялися ними впродовж приблизно 10 хвилин, останні грубо порушували громадський порядок, безпричинно ображали потерпілих, які висловити їм законні вимоги, нецензурною лайкою та умисно, в групі спричинити потерпілим тілесні ушкодження, а саме: потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинили синець на обличчі та на правій гомілці, садно на правій кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; забійні рани в лобній ділянці справа та на нижній губі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, а потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинили численні синці на обличчі, шиї, тулубі та кінцівках, а також садна на кінцівках та садно на тлі синця на нижній губі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник прохали відмовити в задоволенні клопотання з підстав необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
25.09.2020 постановою слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області кваліфікації діяння змінена з ч.1 ст.121 КК України, на ч.2 ст.296 КК України.
11.01.2021 складено та погоджено із процесуальним керівником Харківської - місцевої прокуратури № 2 повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України, та в порядку ст.ст.42, 276-278 КПК України вручено особисто йому та захиснику.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 269 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.
На момент вчинення правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 останній є осудною особою, яка досягла 14 річного віку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України є обґрунтованою та може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: рапортом повідомленням зі служби «102» про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_10 про спричинення тілесних ушкоджень; висновком судово-медичного експерта № 12-14/670-А/20 від 15.10.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.09.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 (старший консьєрж) від 01.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 (консьєрж) від 02.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 01.10.2020; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.09.2020; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.10.2020; висновком судово-медичного експерта 12-14/1881-A/20 від 09.12.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілому ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , були пред`явлення для впізнання фотознімки ОСОБА_8 , 1987 р.н., та ОСОБА_5 1994 р.н. 16.12.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілому ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , були пред`явлення для впізнання фотознімки ОСОБА_8 , 1987 р.н., та ОСОБА_5 1994 р.н. від 16.12.2020; протоколом огляду відеозапису від 16.11.2020 на якому зафіксована частина конфлікту нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
Крім того, наявність у підозрюваного статусу особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, де він має офіційне зареєстроване місце проживання, підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування, тобто ризик безперешкодно виїхати до тимчасової окупованої території України є вищим, ніж за відсутності нього. Вказане дає підстави слідчому судді вважати про те, що в ході подальшого досудового розслідування або судового розгляду справи, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, підозрюваний може дійти висновку про доцільність переховування від органів досудового розслідування чи суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на потерпілих, з метою не надання ними свідчень, зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Також слідчий суддя вважає не доведеним ризик, щодо продовження кримінального правопорушення ОСОБА_5 , у якому підозрюється у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому; не надано показів свідків, щодо схильності останнього до протиправної поведінки.
Слідчий зазначає, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 є закінченим.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 4 років, а також данні щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, розлучений, тобто не має стійких соціальних зв`язків.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що є необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду з 20.00 год. до 07.00 год., строком на 2 місяці, тобто до 16.03.2021 включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 з 20.00 год. до 07.00 год. наступного дня; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 .
Встановити строк дії ухвали до 16.03.2021.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1