Справа № 158/2098/20
Провадження № 1-в/0158/123/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в режимі відеоконференції, справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

В С Т А Н О В И В

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Клопотання обгрунтовує тим, що він, 28.03.2018 року вироком Сарненського районного суду Рівненської області засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Вважає, що злочин, за який він засуджений, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки максимально допустиме покарання за даний злочин становить 10 (десять) років позбавлення волі.

Посилаючись на те, що на даний час він характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання, працевлаштований на виробництві установи, вчасно та якісно виконує покладенні на нього завдання, тричі заохочувався адміністрацією установи, просить замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому; прокурора, який щодо задоволення клопотання заперечив, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 28.03.2018 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.

В силу ч. 5, ч. 6 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 КК України, замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Згідно ч. 1 ст. 16 КК України, кримінальна відповідальність за готування до кримінального правопорушення і замах на кримінальне правопорушення настає за статтею 14 або 15 і за тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за закінчене кримінальне правопорушення.

Частиною 3 ст. 68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за умисне вбивство - позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Таким чином, злочин передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який відбуває покарання ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому суд вважає посилання засудженого ОСОБА_4 на те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів - безпідставним.

Згідно із частинами 1-3 статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинно перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній відбуває покарання за даний злочин з 04.11.2016 року. Кінець строку становить 19.02.2025 року. Право на отримання пільги - заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у засудженого ОСОБА_4 виникає 22.10.2021 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

У Х В А Л И В

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1