Дата документу 19.11.2020 Справа № 337/207/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/1102/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/207/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.115 ч.2 п.4 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002041, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок колегії суддів Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, розлученої, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком колегії суддів Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 30.10.2018 року, з часу фактичного затримання обвинуваченої.

До набрання вироком суду законної сили ухвалено залишити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14 794 грн. 87 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди - 200 000 грн.

В іншій частині позовні вимоги ухвалено залишити без задоволення.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 30.10.2018 року, у період часу з 12-00 до 14-00 години, ОСОБА_9 , перебуваючи у квартирі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань, шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, нанесла останньому ножем 155 колото-різаних та різаних поранень голови, шиї, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів. Тим самим, ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_11 проникаюче сліпе колото-різане поранення з локалізацією шкірної рани на підборідді зліва, з ушкодженням стінки гортані; проникаюче сліпе колото-різане поранення з локалізацією шкірної рани в області таза справа, з ушкодженням сечового міхура; два проникаючих сліпих колото-різаних торакоабдомінальних поранень з локалізацією шкірних ран на задній поверхні грудної клітки зліва, з ушкодженням пристінкової плеври, діафрагми та селезінки; множинні непроникаючі колото-різані та різані поранення голови, шиї, тулуба, калитки та кінцівок, від яких ОСОБА_11 помер на місці вчинення злочину.

Комплекс колото-різаних та різаних поранень у ОСОБА_11 викликали масивну крововтрату, є небезпечними для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

В апеляційній скарзі потерпіла, не оспорюючи законність вироку суду щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини ОСОБА_9 та кваліфікації її умисних дій за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, вважає, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам КК України та КПК України через невідповідність призначеного судом покарання за своїм розміром ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, а також часткового, а не в повному обсязі задоволення її позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_9 на її користь коштів на відшкодування заподіяної моральної шкоди. На думку апелянта, суд, призначаючи покарання ОСОБА_9 , яка вчинила умисне вбивство її батька з особливою жорстокістю, спричинивши йому 155 колото-різаних та різаних поранень у різні частини тіла, недостатньо врахував, що остання вину під час всього досудового розслідування та судового розгляду не визнала з метою уникнути покарання, що свідчить про її небажання сприяння розкриттю вказаного злочину, а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, та те, що обвинувачена скоїла злочин у стані алкогольного сп`яніння, не вибачилася перед нею за скоєне та не відшкодувала заподіяну їй шкоду. Крім того, зазначає, що нею було заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. Однак, суд не обґрунтовано вказав у вироку, що моральна шкода повинна бути відшкодована у розмірі 200 000 грн. Вказує, що заподіяна їй моральна шкода виразилася в її душевних переживаннях та стражданнях. Так, неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_9 їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про смерть батька, психотравмуючі події спричинення йому травм, негативні переживання та спогади, розпач і емоційна напруга при згадуванні того, що вже ніколи не зможе побачити свого батька, переживання психологічного дискомфорту та знижений і нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, погіршення стану здоров`я. Смерть батька стала трагедією для неї, оскільки останній був люблячим батьком, який постійно про неї піклувався. Смертю батька були порушені її актуальні життєві плани, зруйновані можливості побудови та реалізації життєвих перспектив та планів, пов`язаних із подальшим життям. Дотепер заподіяна їй моральна шкода обвинуваченою ОСОБА_9 не відшкодована.

На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_9 покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначити їй покарання у виді довічного позбавлення волі. Змінити вирок суду першої інстанції в частині цивільного позову, а саме в частині стягнення з ОСОБА_9 на її користь відшкодування моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_9 на її користь у відшкодування заподіяної моральної шкоди 500 000 грн.

В апеляційній скарзі захисник повністю не погоджується з вироком колегії суддів та зазначає, що ОСОБА_9 вважає себе невинною. Обвинувачення не змогло переконливо довести її вину, а колегія суддів, на думку захисту, упереджено винесла осудне рішення. Так, обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні доводила про те, що вона не скоювала інкримінований їй злочин. Сторона захисту вважає, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі, оскільки не було проведено слідчий експеримент для встановлення обставин вчинення насильницьких дій ОСОБА_9 . В матеріалах слідства не вказано саме у якому місці квартири вчинялось насилля, що свідчить про неповноту дослідження. Сторона захисту вважає, що органи досудового розслідування скористались важким психологічним станом підозрюваної та постійними її обвинуваченнями у вчиненні особливо тяжкого злочину, нав`язуючи підозрюваній, єдину версію, що саме вона вчинила убивство.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням захисту, судово-медичний експерт ОСОБА_12 так і не зміг логічно пояснити учасникам судового процесу як з`явились синці на тілі потерпілого, але підтверджував, що синець є результатом удару твердим предметом і кулаком, у тому числі, і, напевно, від падіння.

Зазначає, що свідки не бачили слідів крові на одязі чи взутті ОСОБА_9 . Стороною обвинувачення не було встановлено знаряддя злочину ніж, яким було вбито ОСОБА_11 . Характер нанесення ударів свідчить про те, що удар наносила сильна людина чоловічої статі.

Свідок ОСОБА_13 у протоколі допита свідка від 24.11.2018 року заявляла, що зелена куртка, яка висіла на вішалці у коридорчику, кудись зникла. Також зникли і 30 000 гривень. Обвинувачення та суд факт викрадення грошей спростував розпискою громадянки ОСОБА_14 , але розписка датована лютим 2018 року і з боргом вона розрахувалась з ОСОБА_11 раніше.

Під час досудового розслідування було проведено 26 експертиз, з яких тільки 6 підтвердили присутність ОСОБА_9 у квартирі ОСОБА_11 , і вона це визнає. Прокурор не надав матеріали експертизи № 2426 про результат дослідження по змиву ніг ОСОБА_9 на присутність слідів крові ОСОБА_11 та ще 4 експертизи на наявність відбитків пальців у квартирі загиблого. Звертає увагу, що відбитки пальців ОСОБА_9 не було виявлено, що свідчить про те, що вона не нишпорила у пошуках предметів для подальшої їх крадіжки. На думку захисту, у висновках судово-цитологічних досліджень з приналежності крові певних осіб містяться протиріччя. Так, при дослідженні марлевих тампонів зі змивами з рук трупа ОСОБА_11 (експертиза №634 від 19.12.2018 року), походження крові ОСОБА_9 виключається. Такий висновок міститься і в експертизі № 2605.

На думку захисника, наявні в матеріалах провадження докази є недостатніми для прийняття відповідного обвинувального рішення, тому, що не було зроблено судове-цитологічне дослідження змиву з рук та дослідження піднігтьового змісту у ОСОБА_9 на предмет причетності її до злочину.

На підставі викладеного, просить скасувати вирок колегії суддів Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 року відносно обвинуваченої ОСОБА_9 та закрити кримінальне провадження, що передбачене ч. 2 п. 4 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить переглянути рішення районного суду, оскільки обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказує, що вона дійсно перебувала у квартирі потерпілого ОСОБА_11 , однак злочин вона не вчиняла. 30.10.2018 року вона познайомилась з ОСОБА_11 , вони посиділи у кафе, де вживали спиртне, після чого ОСОБА_15 запропонував піти до нього додому. По дорозі вони зайшли до магазину та купили коньяк та їжу. Вдома у ОСОБА_15 вона попрохала у нього телефон, щоб зателефонувати мамі та сказати, що вона прийде за ключами до неї на роботу. Потім ОСОБА_15 хтось зателефонував і він був незадоволений. Вони продовжили вживати алкоголь та спілкуватись, після чого вони вирішили вступити в інтимну близькість, вона пішла прийняти душ, однак у них нічого не вийшло. Вона попрохала ОСОБА_15 викликати таксі, на що він погодився, та вони домовились зустрітися в інший раз, ОСОБА_15 сказав, щоб вона прилягла на диван, вона лягла та заснула. Прокинулась вона від сильного шуму, вона повернула голову та побачила на полу ОСОБА_15 біля дивану, біля нього була кров. Вона дуже злякалась, взула взуття, яке їй потрапило на очі, взяла свою куртку та вийшла через квартирні двері, які були відкриті, одразу ж вона почала стукати до сусідів, однак вони не відкривали, і вона стала намагатися відчинити двері тамбура, але в неї не вийшло, тоді вона знову постукала до сусідів, двері їй відчинила жінка, яка виставила її за двері. Вийшовши з під`їзду, вона прохала перехожих викликати їй таксі, одна із жінок сказала їй, що вона в різному взутті, потім їй викликали таксі та вона поїхала додому, по дорозі вона з телефону таксиста зателефонувала матері та попрохала принести їй ключі до під`їзду, також по дорозі за її проханням таксист купив їй пляшку коньяку. Прийшовши додому, вона роздягнулась та лягла спати. Пізно ввечері у двері подзвонила поліція, вони з мамою відчинили двері, співробітник поліції зачинився з нею на кухні та вони разом відкрили пляшку коньяку, яку їй купив таксист, та стали пити. Потім вони почали шукати гроші та звіряти їх, однак вони не відповідали тим, які зникли з квартири ОСОБА_11 , після чого вона зрозуміла, що забула в квартирі ОСОБА_15 свої речі.

Зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду нічого доведено не було, крім того, що вона була у квартирі потерпілого, але вона цього і не заперечує. Вказує, що з обвинувачення не зрозуміло, що стало причиною (мотивом) нанесення ножових та сильних ударів (синців) потерпілому. В порушення ст. 91 КПК України, судом не доведено форму вини, склад та характер злочину, його мету та мотив. Знаряддя злочину також не встановлено, а саме яким ножем був скоєний злочин. Не було встановлено стан її алкогольного сп`яніння. Суд не може стверджувати, що вона було у стані середньої тяжкості алкогольного сп`яніння, оскільки згідно показань свідка ОСОБА_16 вона випала на неї з ліфту, також, вийшовши у різному взутті, вона залишила свої речі. Вона спілкувалась з багатьма людьми і жоден з них не бачив на ній крові та тілесних ушкоджень, в руках у неї ніхто нічого не бачив, а працівники поліції з найшли у неї в кросівку телефон, який був без батареї та задньої кришки. З показань свідка ОСОБА_17 випливає, що вона могла і не чути як відчиняються двері у загальному коридорі, показання свідка ОСОБА_13 взагалі не зрозумілі. Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні поясняв, що ОСОБА_11 він знає давно та останній нікому не давав себе образити. Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні нічого про ОСОБА_13 не казала.

Зазначає, що вона не є залежною від алкоголю чи наркотиків та є психічно здоровою людиною, потерпілого ОСОБА_11 вона взагалі не знала, а тому у неї не могло бути з ним неприязних відносин. Коли її забирала поліція, на ній не було жодного синця чи подряпини, що підтверджується відеозаписом, також у той же вечір її оглядав лікар-гінеколог. Суд зазначив у вироку, що вона не могла спати на дивані, оскільки край дивану був у крові, однак вона спала біля стінки. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердив, що потерпілому чимось наносились удари незадовго до смерті, на питання судді експерт відповів, що синці у потерпілого не могли утворитися від падіння, однак суд не звернув на це увагу. Висновки експертиз № 593, № 2425, № 1269 є не зрозумілими та суперечливими. Під час дослідження доказів прокурор не надав суду ту туніку, в якій вона була в гостях у ОСОБА_11 . Суддя ОСОБА_1 , в порушення вимог КПК України, перша ставила питання свідкам обвинувачення, а саме свідку ОСОБА_16 , також головуючий суддя вигнала з зали судового засідання її матір, що є порушенням ст. 328 КПК України. Також зазначає, що головуючий суддя не дала їй права поставити питання експерту ОСОБА_12 . Прокурор, в порушення вимог ст. 184 КПК України, подавав клопотання безпосередньо перед судовими засіданнями, а не за 3 години до судового засідання. Також зазначає, що на початку судового розгляду було встановлено порядок дослідження доказів та вона повинна була давати показання в останню чергу, однак головуючий суддя змінила порядок дослідження доказів, і вона давала показання в середині, про що вона не відмовлялась, оскільки їй нічого приховувати.

Органом досудового розслідування так і не було встановлено куди поділася куртка потерпілого та грошові кошти у сумі 30 000 грн. Експертизою № 2427 не було встановлено приналежність крові на волоссі та не встановлено кому належить це волосся. Також зазначає, що обшук в її квартирі 30.10.2018 року було проведено без рішення суду.

На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що немає доказів, які б підтверджували її вину в скоєнні злочину.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинувачену, зокрема і в останньому слові, та її захисника, які прохали задовольнити їх апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої; потерпілу та її представника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу потерпілої та заперечувати проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та прохав вирок суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_9 вимог і положень зазначеного закону дотримався.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_9 вину в інкримінованому їй злочині не визнала та пояснила, що 29.10.2018 року вона прийшла з роботи, потім пішла в магазин, де зустріла знайомого на ім`я ОСОБА_20 , з яким вони гуляли до ранку, пили пиво та випили приблизно чотири літра, а вранці обидва пішли до неї додому. Вдома була її мати, яка не дозволила ОСОБА_20 зайти у квартиру і він пішов, а вона привела себе у порядок і пішла по магазинах, бо у неї був вихідний. Коли проходила мимо кафе «Бостон», її покликав чоловік: « ОСОБА_21 » та запропонував випити кави. Вони разом пройшли на літню площадку, куди чоловік потім приніс кофе, лимони та спиртне. Вони сиділи і спілкувалися, чоловіка звали ОСОБА_15 . Раніше вона його не знала. ОСОБА_15 запропонував їй поїхати до нього додому, вона погодилася, після чого вони зайшли в магазин, він купив спиртне - коньяк, ковбасу і сир. Вони прийшли до нього, це був дев`ятиповерховий будинок, поверх не пам`ятає, ОСОБА_15 відчинив двері у квартиру. Вона бачила одну кімнату, туди показав зайти, вона зайшла та сіла. З собою у неї була золотистого кольору сумка, яку вона поклала у крісло у квартирі. Потім вони разом на кухні готували закуски, різала ножем, який дав їй ОСОБА_15 , описати його не може, ніж був один та залишився на кухні. З закусками повернулися в кімнату, там вживали спиртне, їли. Вона попросила у чоловіка телефон та з його телефону зателефонувала матері на тел. номер НОМЕР_1 , бо вона десь о 12 годині дня йде на роботу і сказала, що за ключами від квартири прийде до неї на роботу. Потім ОСОБА_15 хтось зателефонував і він був невдоволений. Вони мали намір зайнятися сексом і вона пішла до ванної кімнати, прийняла душ, при цьому душ приймала один раз, коли прийшла у квартиру ОСОБА_11 , свій бюстгальтер вона залишила у ванній, коли з неї вийшла. Спроба зайнятися сексом не вдалася і вона попросила ОСОБА_15 викликати їй таксі. Він викликав таксі, а їй запропонував прилягти. Вона лягла на диван, біля стіни, в самому куточку і заснула, спала у чорних джинсах, туніці та носках. Прокинулася вона від шуму, гулу, але що це було, сказати не може. Вона побачила ОСОБА_15 , який лежав біля дивану на підлозі, у трусах та кофті, головою до дивану. Біля його ніг чи в районі поясу, з правої сторони тіла, ближче до спини, була калюжа крові, більше крові ніде не було. Ніякої допомоги йому, вона не надавала, до нього не торкалася, а злякалася, взяла свою куртку чорного кольору, взула один свій кросівок і один капець ОСОБА_15 , де взувалася не пам`ятає, та вийшла з його квартири. Тіло ОСОБА_15 не заважало їй піднятися з дивана. Після того як прокинулася, до ванної кімнати не заходила. Коли залишала квартиру, у квартирі ОСОБА_11 їй нічого не загрожувало, у квартирі вона нікого не бачила. Двері у квартиру до ОСОБА_15 не були зачинені, а були зачинені вхідні двері з загального тамбуру у під`їзд, які вона не змогла відкрити. Потім постукала до сусідів- в сусідню квартиру, навіщо, пояснити не може, там не відчинили. Потім вона намагалася відчинити вхідні двері з тамбуру у коридор, але відкрити не змогла і знову постукала до сусідів та попросила сусідку, яка відчинила двері, викликати їй таксі, але та відмовила. Сусідка відкрила вхідні двері з тамбуру у коридор і у спину виштовхала її за двері. Як вона опускалася вниз, сказати не може, бо напередодні вона працювала, в той день випила багато, а також не спала всю ніч. Вже на вулиці їй сказала жінка, щоб вона пішла вдяглася бо на ній була різна обув і вона лише потім побачила, що ноги були взуті у різну обув. Вона не просила жінок, які були біля під`їзду викликати швидку чи працівників поліції. Її сумка залишилася у квартирі ОСОБА_15 , вона її не взяла бо тікала, дуже злякалася. Хтось їй викликав таксі, яке вона чекала біля під`їзду, сіла поряд з водієм, назвала адресу та попросила водія дати їй мобільний телефон, з якого зателефонувала матері і попросила щоб та принесла їй ключі від квартири. Також по дорозі, вона просила водія купити їй пляшку коньяку, яку він придбав за її гроші, після чого поїхала додому. У неї були грошові кошти у сумі 600 грн., частина яких була у сумці, а частина у кишені. Коли під`їхала на таксі до свого будинку та вийшла, бачила, як мати підходить до будинку, почекала її. Мати відчинила їй двері у під`їзд своїм ключем, після чого мати поїхала на третій поверх ліфтом, а вона пішла до квартири пішки. До дверей квартири вони підійшли майже одночасно, мати ключами відчинила їй двері та повернулася на роботу. Ніяких питань з приводу її вигляду, мати не задавала. Вона зайшла у свою квартиру та лягла спати, прокинулася від дзвінка у вхідні двері, прийшли працівники поліції, мати вже була вдома. У процесі розмови з працівником поліції та на його питання, вона сказала, що ніяких грошей у квартирі ОСОБА_15 , вона не брала, вона попросила викликати їй таксі та лягла на диван, заснула та проспала десь хвилин 40, ОСОБА_15 її не будив та чим займався у цей час, їй невідомо. Також додала, що з квартири пішла дуже швидко, бо тікала від маньяка, так як працівники поліції їй розповідали, що на тілі ОСОБА_15 було багато ножових поранень і вона злякалася, що могла там опинилася. Хто таке скоїв, їй невідомо, але у квартирі вона нікого не бачила. При цьому перебувала у середньому стані алкогольного сп`яніння. Телефон ОСОБА_11 , який вилучено у неї у квартирі, вона не бачила, вдома також не знайшла свого бюстгальтера. Звідки на бюстгальтері взялася кров з середини, пояснити не може, бо залишила вона його у ванній кімнаті. Ванну приймала один раз, коли прийшли у квартиру до ОСОБА_15 . Не заперечувала, що була з ОСОБА_15 у його квартирі, але злочин не скоювала.

Не дивлячись на повне невизнання обвинуваченою ОСОБА_9 своєї провини у скоєному кримінальному правопорушенні, її вина повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими та оціненими судом першої інстанції, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , а також сукупністю інших письмових доказів.

Так, допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_7 показала, що 30.10.2018 року їй зателефонувала ОСОБА_26 , з якою батько, за останні 10-15 років періодично проживав, та повідомила про те, що вона знайшла батька у квартирі, він був весь у крові та мертвий, після чого викликала швидку і працівників поліції. Коли наступного дня вона приїхала у м. Запоріжжя, у квартирі побачила безлад, стіни, стеля, меблі, шпалери, все було забризкане кров`ю. За життя батько зловживав спиртними напоями, був алкоголіком, не хотів лікуватися, бо алкоголіком себе не вважав, але коли батько перебував у стані алкогольного сп`яніння, ніколи не був агресивним, а навпаки добрим. У квартирі були грошові кошти, бо батько здавав в оренду нежитлове приміщення, їх не знайшли.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що ОСОБА_27 вона знає 15 років та була його співмешканкою. Вона, приблизно 1-2 рази на тиждень виїздила від нього до себе додому. 28.10.2018 року вона вранці приїхала у квартиру до ОСОБА_11 , а 29.10.2018 року звідти поїхала на роботу, а ОСОБА_28 залишився спати. В цей день після роботи вона поїхала до себе додому. 30.10.2018 року, десь приблизно з 13-00 години вона почала телефонувати ОСОБА_29 , але його телефон було вимкнено. Після роботи вона поїхала до нього додому, ключів у неї від квартири ОСОБА_27 не було, вона їх виклала з сумки, бо до цього у неї викрали з сумки гаманець. ОСОБА_28 був постійно вдома і ключі їй не були потрібні. Вона зателефонувала сусідці по квартирі, приблизно о 18-00 годині, яка відкрила їй двері тамбуру. Коли вона зайшла у тамбур, побачила, що двері у квартиру ОСОБА_11 були відчинені, на кухні горіло світло, на полу у коридорі, перед входом у кімнату, лежав бутель з помідорами. У коридорі була зсунута полиця для взуття, а взуття валялося на полу. На підлозі лежав ОСОБА_28 , у нижній білизні та светрі, біля його голови валялася порожня пляшка з-під горілки, а поряд лежала біла курточка, яка завжди висіла на полиці, вона була скручена та у крові. Коли вона побачила ОСОБА_27 , подумала, що той спіткнувся та впав. Вона підняла бутель, віднесла його на кухню, після цього стала будити ОСОБА_27 , взяла його за щоку і вимазалася у кров, яку зразу не побачила, бо у коридорі світла не було. У кімнаті стояв столик, а ті речі, які завжди знаходилися на ньому, були розкидані на підлозі. Вона вибігла з квартири і постукала до сусідів, відчинив сусід та запитав у неї про те, що трапилося. Вона попросила викликати швидку. Сусід заглянув у квартиру, але туди не заходив, він же викликав і швидку. Крім того, пояснила, що двері у загальний тамбур їх квартир, були встановлені металеві та мали секрет, зсередини не мали замка, це швидше крючок, але людина, яка не володіє навиками його відкривання, ніколи щоб вийти, дверей не відкриє. Також додала, що ОСОБА_28 , хоч і вживав спиртні напої, але ніколи не був агресивним, навпаки був добрим та сторонніх людей додому не водив.

Під час повторного допиту судом першої інстанції 07.04.2020 року свідок ОСОБА_13 пояснила, що у неї у наявності було два ключі: один від вхідних дверей у загальний тамбур, другий від вхідних дверей у квартиру ОСОБА_11 . Коли вона уходила 29.10.2018 року з квартири ОСОБА_11 , ключі лежали на підвіконні, де лежала також зарплатна карточка. Інших ключів, ніж ті, що вона залишила та були у самого ОСОБА_11 , не було. У неї не було магнітного ключа від дверей під`їзду, коли вона приходила до ОСОБА_11 , той завжди був вдома і відчиняв їй двері, після того, як вона дзвонила у домофон. Було таке, десь два рази, коли ОСОБА_11 спав, вона дзвонила сусідці по квартирі і та відчиняла їй двері у тамбур. 29.10.2018 року вона вдень телефонувала ОСОБА_11 , розмовляла з ним і просила не виходити з квартири за станом здоров`я. Коли вона 30.10.2018 року телефонувала йому неодноразово на мобільний телефон, телефон був вимкнений і вона поїхала додому до ОСОБА_11 , подзвонила у домофон сусідці і та відчинила їй двері. Останній раз вона бачила ОСОБА_11 вранці 29.10.2018 року.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_22 пояснила, що обвинувачена ОСОБА_30 є її дочкою. 29.10.2018 року дочка прийшла з роботи, потім пішла гуляти і ночувати додому не приходила. Вона дочку не шукала, їй не телефонувала. Прийшла дочка додому вранці, приблизно о 8 годині 30.10.2018 року з молодим чоловіком та запитала у неї про те, чи можуть вони посидіти вдома, на що вона заборонила, після чого молодий чоловік пішов, а дочка привела себе у порядок, сказала, що вийде на вулицю і пішла. Про те, чи перебувала дочка у стані алкогольного сп`яніння, сказати не може. Раніше дочка завжди ночувала вдома. 30.10.2018 року дочка, приблизно о 14-00 годині, зателефонувала їй на роботу та повідомила, що їде додому, попросила принести їй ключі від квартири, бо в той день у неї не було ключів. Дзвонила дочка з чужого телефону, не зі свого. Вона хвилювалася та побігла додому, з роботи, з дитячого садочка, понесла дочці ключі від квартири. Вона підбігла до під`їзду, дочку не бачила на вулиці, зайшла у під`їзд, коли нажала кнопку виклику ліфта і двері стали зачинятися, в цей час побачила, що у під`їзд зайшла дочка. Ліфтом вона піднялася на третій поверх, дочка підійшла коли вона вже відчинила двері у квартиру. Дочка була у нетверезому стані, у руках тримала закриту пляшку з коньяком. До цього дочка у нетверезому стані додому не приходила. У що вона була взута, не звернула уваги. При цьому, вона у квартиру не заходила, відчинивши їй двері у квартиру, повернулася на роботу. Після того, як вона повернулася з роботи, не звернула уваги на взуття, а вже коли до квартири прийшли працівники поліції, вони виявили, що у коридорі біля дверей знаходиться один капець та один кросівок, у яких дочка прийшла в обід додому, у кросівку виявили мобільний телефон. Капець був не їхній, сіро-коричневого кольору, кому він належить вона не знає.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона з 2017 року працювала в кафе «Бостон» барменом. Неодноразово вона бачила у кафе чоловіка, який часто заходив, приблизно 1-2 рази на тиждень, вона його запам`ятала. Чоловік замовляв 150 гр. горілки та щось запити, зазвичай заходив сам та залишався у кафе приблизно 30 хвилин. Ніколи за його участю ніяких конфліктів у кафе не було, вів себе чоловік нормально, ні до кого не чіплявся. В кінці жовтня 2018 року до кафе приходили працівники поліції, які запитували про те, чи був чоловік напередодні у кафе. Вона повідомила, що чоловік прийшов десь приблизно о 10 годині ранку, замовив спиртне та сидів за столом, розмовляв по телефону, потім вийшов на вулицю і вона у вікно бачила як чоловік підійшов до столу, сів і там розмовляв з дівчиною, хвилин 5-10. Дівчина була нижче його зростом, а чоловік був високий, не худорлява. На вигляд у них були дружні стосунки, потім вони разом пішли до калитки на вихід з території кафе і чоловік взяв жінку за лікоть.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_3 . На площадці крім її квартири, є ще одна квартира АДРЕСА_4 , з якою у них сумісний коридор та встановлено двері у загальний коридор під`їзд. 30.10.2018 року вона пішла з дому десь о 8-00 годині і повернулася додому приблизно об 11-00 годині та коли була вдома хтось посмикав дверну ручку у її квартиру і вона подумала, що це або сусід з квартири поряд, у якій живе сусід ОСОБА_31 , протягом приблизно двох років, або хтось свій, у кого є ключ від дверей до загального тамбуру. На цих дверях встановлено замок, який не може з середини, щоб вийти у під`їзд, відкрити стороння особа, бо там встановлено секретку, а тому, не обізнана людина відчинити двері з тамбуру у під`їзд, не може. Вона відчинила вхідні двері у свою квартиру і побачила у загальному тамбурі жінку, яку раніше не бачила і бачила у цей день вперше. Жінка була вище зростом за неї, крупної статури та одягнена у чорну шкіряну куртку, яку тримала рукою, мала світле волосся. У що була взута, вона не звернула уваги. У загальному коридорі встановлений ліхтар з датчиком руху і у цей час він горів, тому вона добре роздивилася цю жінку, у якій впізнає обвинувачену. Жінка попросила відчинити їй двері з тамбуру у під`їзд будинку та випустити її, потім попросила викликати їй таксі, на що вона відповідала, що не має часу, бо готує їжу і щоб вона уходила. Також жінка казала: «Раз так вийшло, випустіть мене звідси». На її питання про те, що трапилося, та не відповіла. Вона не запитувала у жінки про те, хто вона, зрозуміла, що вона з квартири АДРЕСА_4 та не змогла відчинити вхідні двері з загального тамбуру у під`їзд. Жінка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Коли вона відчинила двері з загального тамбуру у під`їзд, жінка вийшла та викликала ліфт, а вона зачинила двері та пішла до себе у квартиру. У квартиру АДРЕСА_4 майже ніхто не приходив до сусіда, крім жінки на ім`я ОСОБА_32 , яка приходила до сусіда, готувала їжу, прибиралася. Сусід був тихою людиною, спокійним. У цей же день, ввечері, до її квартири подзвонила ОСОБА_32 і попросила відчинити їй двері в загальний коридор, бо вона не мала ключів. Вона відчинила вхідні двері у загальний коридор, ОСОБА_32 зайшла та пішла до дверей у квартиру сусіда, стала їх відкривати, а вона повернулася до неї спиною та зайшла до своєї квартири, зачинила двері і зробила кільки кроків від дверей, коли до неї у квартиру почали стукати. Вона повернулася, відчинила двері і побачила ОСОБА_33 , яка попросила викликати швидку. Вона покликала чоловіка, якому сказала, що там щось трапилося і ОСОБА_32 просить викликати швидку. Чоловік вийшов з їх квартири та підійшов до дверей сусіда, до квартири не заходив, став на поріг, та як потім сказав, побачив ноги чоловіка. Її чоловік викликав швидку. Вона до квартири сусіда не заходила та нічого не бачила. У період з 11-00 години до 14-00 години вона не чула, щоб відкривалися вхідні двері у загальний коридор їх квартир.

Свідок ОСОБА_19 під час допиту в суді першої інстанції показала, що 30.10.2018 року вона була на вулиці біля третього під`їзду житлового будинку АДРЕСА_5 , розмовляла з іншими жінками і десь о 14-00 годині йшла до дверей під`їзду, не дійшла трохи, коли двері з під`їзду відчинилися і з нього стала виходити жінка це була обвинувачена. Вона помітила, що жінка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вигляд мала розгублений, на ногах взута: одна нога у кросівок, інша у капець. Раніше цю жінку вона ніколи не бачила. Вона сказала жінці про те, що на дворі холодно, а вона взута в один кросівок в один капець і запропонувала їй взутися. Жінка була вдягнена у чорну куртку та брюки та повторювала: «Так трапилося» і все. Вона стояла біля жінки, а після того як жінка пішла на лавочку та сіла, вона запитала у неї, про те, як же так трапилося, що вона у нетверезому стані, але жінка нічого не пояснювала, а лише повторювала: «Так трапилося», потім сказала, що їй треба таксі.

Свідок ОСОБА_24 під час допиту в суді першої інстанції показала, що восени 2018 року вона вийшла на ганок третього під`їзду житлового будинку АДРЕСА_5 та побачила, що там стоїть жінка, яка кричала: «Визвіть мені таксі», кричала жінкам, які сиділи на лавочці біля під`їзду. ОСОБА_34 сказала їй: «Яке таксі, ти подивися у що ти взута». Після цього, вона подивилася на ноги жінки та побачила, що у неї на одній нозі був взутий кросівок, на іншій капець шльопанець, обидва на босу ногу. Жінка була у нетверезому стані, схожа на обвинувачену, але вона добре її не запам`ятала. Вона після побаченого пішла звідти та повернулася до будинку через деякий час. Як поїхала жінка, не бачила, а сусідка ОСОБА_35 сказала, що у будинку вбили чоловіка її сусіда та про те, що вона відкривала двері дівчині, яка уходила з квартири померлого, бо жінка не могла сама відчинити вхідні двері і вийти.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_25 показав, що він працює у службі «Таксі» та ним було отримано замовлення з вул. Задніпровська, 25-а у м. Запоріжжі, відвезти пасажира на бул. Будівельників, 7-а. Коли він приїхав на вул. Задніпровську, у таксі сіла жінка, яка була одягнена у куртку чорного кольору з шкіри чи шкірозамінника, сказала їхати на бул. Будівельників. Жінка дуже нервувала і плакала, щось про себе говорила, наче була не в собі. Також казала: «Що тепер робити чи куди їхати». Від жінки був запах алкоголю. Також він на прохання жінки, давав їй свій мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , з якого вона телефонувала матері та повідомила, що приїде до неї. По дорозі жінка попросила купити пляшку коньяку, дала гроші, яку він придбав у магазині та потім відвіз жінку на бул. Будівельників,7-а, вона вийшла, її ніхто не зустрічав, за що отримав 200 грн. Пройшов тривалий час та впізнати жінку він не може.

Свідок ОСОБА_16 під час допиту у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_5 . У жовтні 2018 року, приблизно о 14 годині, коли вона знаходилася у третьому під`їзді будинку, на першому поверсі будинку, вона побачила жінку, яка виходила з ліфту. Запам`ятала, бо жінка прямо випала з ліфту на неї, коли відчинилися двері ліфту. На одній нозі у жінки був капець домашній, на другій, здається кросівок, одягнена жінка була у темну куртку, яка була розстебнута. На голові жінки було скуйовджене волосся, вона казала: «Допоможіть» та щось ще, але розібрати її слова було неможливо. Жінка нервувала та їй здалося, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Жінка попросила допомогти викликати їй таксі. Вона зі свого мобільного телефону викликала таксі, повідомила жінку, що таксі приїде за 10 хвилин. Жінка пішла з під`їзду на вулицю, а вона пішла додому. В цій жінці вона впізнає обвинувачену.

Також судом були досліджені й письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол огляду місця події від 30.10.2018 року квартири АДРЕСА_6 зі стенограмою, фототаблицею та відеозаписом до нього, відповідно до якого в ході огляду було виявлено труп ОСОБА_11 . Вказаний протокол з додатками до нього містить інформацію щодо розташування квартири, речей та трупу та обстановки в квартирі (т.3 а.п.73-85, т.1 а.п.145-152, 153-199, 200, 201);

- список оглянутих та вилучених речей у процесі огляду місця події від 30.10.2018 року АДРЕСА_6 (т.1 а.п.141-144);

- протокол огляду місця події від 30.10.2018 року квартири АДРЕСА_1 зі стенограмою, фототаблицею та відеозаписом до нього, відповідно до якого в ході огляду було виявлено: жіночу кросівку на праву ногу з нашаруванням РБК на зовнішній, внутрішній стороні кросівку та підошві, який виявлено на підлозі у коридорі; чоловічий капець на ліву ногу з нашаруванням РБК, який виявлено у коридорі квартири; у виявленому жіночому кросівку на ліву ногу, який знаходився на підлозі у коридорі квартири, виявлено мобільний телефон «NOMI» (т.1 а.п.210-213, 214-226, 227);

- протоколи огляду предметів від 23.11.2018 року та від 26.11.2018 року з фототаблицею до протоколу огляду предметів від 26.11.2018 року, вилученого 30.10.2018 року ноутбука (т.1 а.п.232-233, 234- 235, 236-238);

- протокол огляду предметів від 03.01.2019 року мобільного телефону «NOMI» IMEI59610 з нашаруванням РБК, вилученого у квартирі АДРЕСА_1 , виявленого у кросівку у коридорі та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» (т.1 а.п.246);

- протокол огляду трупа від 01.11.2018 року, виявленого 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 (т.2, а.п.9-14);

- висновок експерта № 3818 від 23.11.2018 року проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 з фототаблицею до нього, відповідно до якого на тілі ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження множинні (155) колото-різані та різані поранення голови, шиї, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів; проникаюче сліпе колото-різане поранення з локалізацією шкірної рани на підборідді зліва (№96), з ушкодженням стінки гортані; проникаюче сліпе колото-різане поранення з локалізацією шкірної рани в області таза справа (№102), з ушкодженням сечового міхура; два проникаючих сліпих колото-різаних торакоабдомінальних поранення з локалізацією шкірних ран на задній поверхні грудної клітини зліва (№ 108, 109), з ушкодженням пристінкової плеври, діафрагми та селезінки; множинні непроникаючі колото-різані та різані поранення голови, шиї, тулуба, калитки та кінцівок. Поранення у ОСОБА_11 є різаними та колото-різаними, утворились від дії плаского одностороннього колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини, що занурилася, склала близько 6-17 мм за різними ранами. Комплекс колото-різаних та різаних поранень у ОСОБА_11 викликали масивну крововтрату, є небезпечними для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю (т.2 а.п.20- 32);

- висновок експерта № 593 від 12.12.2018 року судово-медичної експертизи недопалку з-під цигарки зі зведеною таблицею щодо виявлення групових антигенів, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні цигарки, знайдена кров та слина. Враховуючи групу крові осіб, що проходять у справі, не виключається змішування крові та (або) слини гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_9 (т.2 а.п.39-41, 42);

- висновок експерта № 595 від 07.12.2018 року судово-медичної експертизи правої капці, вилученої під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_1 , зі зведеною таблицею до нього, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні правої капці виявлено кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові допускається її походження від ОСОБА_11 (т.2 а.п.49-51);

- висновок експерта № 597 від 10.12.2018 року судово-медичної експертизи лівої капці, вилученої під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , зі зведеною таблицею до нього, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні лівої капці виявлено кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові допускається її походження від ОСОБА_11 (т.2 а.п.58-60);

- висновок експерта № 594 від 07.12.2018 року судово-медичної експертизи двох простирадл, двох наволочок, вилучених під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , зі зведеною таблицею до нього, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні простирадл та наволочок виявлено кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові допускається її походження від ОСОБА_11 (т.2 а.п.67-70);

- висновок експерта № 2425 від 12.12.2018 року судово-медичної експертизи рушника, фрагмента тканини, віника, уламків віника, пари шкарпеток, полімерного совка, чоловічої шведки, вирізу тканини з крісла, вилучених під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , зі зведеною таблицею до нього, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні слідів на рушнику, фрагменті тканини, шведці знайдено кров людини з домішкою поту та виявлені антигени А,В,Н, що не виключає змішення крові та поту від особи (осіб) з різною груповою характеристикою, у тому числі за рахунок змішення крові (або поту) потерпілого ОСОБА_11 з потожировими виділеннями (або кров`ю) підозрюваної ОСОБА_9 . В слідах на вінику, уламках віника та пари шкарпеток, полімерному совку, в інших слідах на шведці, вирізі тканини з крісла знайдена кров людини, яка не виключає походження крові від ОСОБА_11 (т.2 а.п.79-84);

- висновок експерта № 8-1269 від 10.01.2019 року судової експертизи сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень шести ножів, чотирьох виделок, двох металевих ложок, зразків крові ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та кухонних ножиць зі слідами РБК, вилучених під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , з додатками до нього, відповідно до якого у процесі проведення експертизи встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виявлено генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_11 . На поверхнях шести ножів, кухонних ножицях, чотирьох виделках та двох ложках встановлено наявність слідів крові людини. На поверхнях трьох ножів та кухонних ножицях встановлено наявність клітин з ядрами. Встановлено генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , слідів крові на трьох ножах, кухонних ножицях, на двох виделках, двох ложках та клітин з ядрами на кухонних ножицях, на рукоятці ножа. Генетичні ознаки слідів крові на трьох ножах, кухонних ножицях, на двох виделках, двох ложках збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_11 . Генетичні ознаки клітин з ядрами на кухонних ножицях та на рукоятці ножа є змішаними, збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_36 . Генетичні ознаки слідів крові на рукоятці ножа є змішаними, походять більше ніж від однієї особи, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т.2 а.п.135-141, 142- 148);

- висновок експерта № 2429 від 03.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого у змиві з «пуфіка приміщення № 2» та у змиві «з ложа трупа ОСОБА_11 », вилучених з місця події, встановлена наявність крові з антигеном В, що не виключає належність крові ОСОБА_11 (т.2 а.п.150-152, 153);

- висновок експерта № 2427 від 28.11.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого у змиві на марлевому тампоні, який був зроблений з пучка волосся, що було вилучено «у кімнаті приміщення № 2, біля порогу», встановлена наявність крові людини та виявлений антиген А, що не виключає походження крові, в тому числі, від ОСОБА_9 , за наявності у неї на момент того, що трапилося, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (т.2 а.п.156-160);

- висновок експерта № 599 від 11.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні лівого кросівка, який вилучений під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності був виявлений антиген В, що дозволяє припустити її походження від особи з групою крові В, як у ОСОБА_11 (т.2 а.п.162-165);

- висновок експерта № 600 від 11.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні бюстгальтера, який вилучений під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності був виявлений антиген В, що дозволяє припустити її походження від особи з групою крові В, з ізогемаглютинином анти-А, як у ОСОБА_11 (т.2 а.п.167- 170);

- висновок експерта № 2606 від 21.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого в слідах на: фрагментах керамічного виробу, комп`ютерній мишці, скляній пляшці від коньяку «AZNAURI», попільничці, верхній поверхні дистанційного пульту, полімерній пляшці, скляній чарці знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н, з ізогемаглютиніном анти-А в об`єктах № 1,3,4,6,7,9-13, 15,16.18, 19-23, 25-27, 29-31), що не виключає походження крові від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі, від потерпілого ОСОБА_11 . В слідах на: фрагментах керамічного виробу, пробці від пляшки, нижній поверхні дистанційного пульту знайдена кров людини з домішкою поту та виявлені антигени А, В і Н з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає змішання крові та поту від осіб з різною груповою характеристикою за системою АВО, у тому числі, за рахунок змішання крові (або поту) потерпілого ОСОБА_11 з потожировими виділеннями (або кров`ю) ОСОБА_9 (т.2 а.п.183-188);

- висновок експерта № 598 від 10.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні правого кросівка виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові був виявлений антиген В з ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, як у ОСОБА_11 (т.2 а.п.190-192);

- висновок експерта № 2424 від 11.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого у просоченій тканині майки потерпілого ОСОБА_11 встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени А і В. Такий результат не виключає змішення крові потерпілого ОСОБА_11 з кров`ю або виділенням (піт) осіб (особи) груп А, АВ (т.2 а.п.194-196);

- висновок експерта № 596 від 07.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні трусів виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові не виключається її походження від ОСОБА_11 (т.2 а.п.198-200);

- висновок експерта № 591 від 05.12.2018 року зі зведеною таблицею до нього, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні зрізів вільних кінцівок нігтьових пластин гр. ОСОБА_11 виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена. При встановленні групової належності знайденої крові не виключається її походження від ОСОБА_11 (т.2 а.п.202-205);

- висновок експерта № 1-999 від 29.12.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого виявлено слід папілярного узору пальця руки розміром по вісях 12х16 мм, виявлений на поверхні аркушу паперу розміром 117-94 мм, вилучений 30.10.2018 року під час огляду місця події 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_6 , залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (т.2 а.п.207- 236);

- висновок експерта № 2604 від 26.12.2018 року зі зведеною таблицею визначення групової належності крові в слідах на речових доказах, згідно якого в трьох змивах на марлеві тампони зі: створи дверцят кухонних меблів приміщення № 3, ручки сейфа приміщення № 2, ручки механізму запирання дверей приміщення № 4 (туалет), які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , встановлена наявність крові людини без домішки поту, що не виключає її походження від ОСОБА_11 (т.2 а.п.239-243);

- висновок експерта № 2605 від 24.12.2018 року зі зведеною таблицею групової належності у слідах крові, згідно якого, відповідно до висновку експерта № 2326 від 02.11.2018 року, «рідка кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО». Згідно висновку експерта № 2320 від 05.11.2018 року «рідка кров гр. ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО». В плямах на джинсових брюках, що вилучені у ОСОБА_9 , знайдена кров людини та виявлений антиген В, що не виключає походження крові у цих об`єктах від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі, від потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається (т.2 а.п.245-248);

- висновок експерта № 634 від 19.12.2018 року з таблицею до нього, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні марлевих тампонів зі змивами з рук трупа ОСОБА_11 знайдена кров людини (об`єкти 1, 2), статева приналежність якої не встановлена, у зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановленні групової належності крові, знайденої на об`єкті 1, 2 виявлений антиген В з ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютиніном анти-А, як у самого ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається (т.3 а.п.2-5);

- протокол огляду від 15.01.2019 року жіночої сумки з двома ручками та ремінцем (на плече) золотистого кольору, в якій виявлено: грошові кошти, косметичку жіночу, гребінець, пензлик для макіяжу, два округлих футляри з пудрою, один флакон фіолетового кольору з тушшю, чорну картонну коробку з тюбиком, чорну картонну коробку, два чорних олівці для брів, 15 сірників, два фрагменти вати, сім аркушів паперу з рукописним текстом, зображення зі святими, серветку паперову, грошові кошти, ключ з металу білого кольору, шарикову ручку, скляну чашку, упаковку з вологими серветками, хустку білого кольору, гігієнічну прокладку, жіночий гаманець з монетами та візитними картками; паперового конверту, в упаковці якого знаходиться бюстгальтер із синтетичної тканини фіолетового кольору, можливого ДНК-дослідження (т.3 а.п.6-11);

- протокол огляду від 15.01.2019 року картонної коробки, у якій знаходиться спортивний жіночий кросівок зі слідами використання (носіння) на праву ногу, золотисто-сірого кольору, який зав`язується на шнурок, на резиновій рифленій підошві (т.3 а.п.12-16);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2018 року за участю свідка ОСОБА_23 з довідкою до нього, відповідно до якого свідок на фотознімку № 1 впізнала за рисами обличчя, кольором та довжині волосся, плотній статурі, жінку, яка 30.10.2018 року перебувала у кафе «Бостон» разом з ОСОБА_37 на літній площадці, яка була одягнена у темну куртку до пояса та темний низ (т.3 а.п.17-19);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 31.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_38 з фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок впізнала по фігурі, обличчю та курточці жінку, на фото під номером 3, яку вона бачила 30.10.2018 року в спільному коридорі квартир АДРЕСА_7 і АДРЕСА_6 (т.3 а.п.20-24);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2018 року за участю свідка ОСОБА_39 з довідкою до нього, відповідно до якого свідок на фотознімку № 2 впізнала жінку за рисами обличчя, білявим волоссям середньої довжини з темним корінням, плотною натурою та невисоким зростом, яку 30.10.2018 року вона бачила поблизу третього під`їзду будинку АДРЕСА_5 у стані алкогольного сп`яніння, припухлу та з мокрим волоссям, одягнену в темну куртку до поясу та темний низ, взуту в один кросівок та капець домашній на босу ногу (т.3 а.п.25-27);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2018 року за участю свідка ОСОБА_16 з довідкою до нього, відповідно до якого свідок на фотознімку № 3 впізнала жінку за віком, невисоким зростом, плотною статурою, зовнішністю, типом обличчя, волоссям середньої довжини, яка 30.10.2018 року близько 14-00 години вийшла з ліфта на першому поверсі будинку АДРЕСА_5 та саме для цієї дівчини вона зі свого мобільного телефону викликала таксі (т.3 а.п.28-30);

- протокол огляду від 09.01.2019 року картонної коробки, в якій знаходиться капця зі слідами використання (носіння) на праву ногу, коричневого кольору, з емблемою у вигляді футбольного м`яча та напису «SPORT» на верхній частині та картонної коробки, в якій знаходиться светр червоного кольору зі слідами використання (носіння), зліва в верхній частині є малюнок у вигляді квітки. Під час огляду свідок ОСОБА_13 пояснила, що пара капців, один з яких було вилучено під час огляду місця події у квартирі АДРЕСА_1 на праву ногу, та капець на ліву ногу, який був вилучений під час огляду місця події у квартирі АДРЕСА_6 , належали убитому ОСОБА_11 . Капці ОСОБА_11 носив у квартирі. Светр червоного кольору належить їй і вона залишила його у квартирі ОСОБА_11 , коли приїздила та перевдягалася (т.3 а.п.31-35).

Також судом першої інстанції було допитано експертів.

Так, судово-медичний експерт ОСОБА_12 пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_11 . У результаті проведення експертизи було встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала від множинних колото-різаних та різаних поранень, що ускладнилося масивною крововтратою. Людина втратила багато крові, усі рани кровили і всі рани перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю. Також було виявлено чотири колото-різані рани, вони проникаючі, які супроводжувалися пошкодженнями внутрішніх органів: сечового пузиря, гортані, селезінки. Без надання людині медичної допомоги, будь-яка з них могла привести до смерті. Синці на обличчі трупа ОСОБА_11 утворилися від дії тупих предметів, незадовго до смерті. Встановити час їх утворення не було можливим, бо у чоловіка була масивна крововтрата. Синці на руках у ОСОБА_11 утворилися від дії тупих предметів, ударно-травмуючої дії, його могли вдарити, чи він сам міг вдаритися, але встановити точно не було можливості. Також було виявлено синці під очима, множинні колото-різані рани. У ОСОБА_11 було виявлено 3,7 проміле алкоголю, це важкий стан алкогольної інтоксикації. Тілесне ушкодження в області паху не було проникаючим, лезо ножа пройшло під шкірою калитки (мошонки), тому великого крововиливу не було. Це ушкодження могло бути нанесено одним з останніх, вже після великої кількості крововтрати. Смерть ОСОБА_11 настала приблизно за 5, плюс 3 години, до вилучення склоподібного тіла з ока. Це час приблизний, може бути і більший час. Синці утворилися незадовго до смерті, встановити точний час, неможливо. Травмуюча поверхня на тілі не відобразилася, це міг бути любий предмет: рукоятка ножа, пляшка, кулак, нога, площина, тощо. Не виключається їх утворення від падіння, на обличчі і ребрах. Крім того, ручка ножа, яка тримається рукою, збільшує площу травмуючої поверхні. Встановити скільки було нанесено ударів, неможливо. Враховуючи, що ушкодження у ОСОБА_11 маються на всій поверхні тіла, можливо зробити висновок, що положення тіла змінювалося, міг сам змінювати положення, так і хтось перевертав тіло. Тілесні ушкодження наносилися, коли положення тіла було будь-яке, головне щоб тіло було доступним. Свій висновок, як судового-медичного експерта, підтвердив у повному обсязі.

Судовий експерт ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що він проводив молекулярно-генетичні дослідження за даним кримінальним провадженням. У процесі проведення експертизи було виявлено, що на рукоятці ножа, в слідах крові, наявні змішані генетичні ознаки від двох осіб.

Колегія суддів звертає увагу, що зміст досліджених судом першої інстанції доказів та їх подальша оцінка, стороною захисту під час судового розгляду, фактично під сумнів не ставилися.

Всі докази були вивчені і досліджені районним судом кожний окремо з точки зору належності, допустимості, і в сукупності з точки зору достатності, взаємозв`язку та всебічності, їм була дана належна оцінка. Суд визнав їх логічними, послідовними, переконливими та такими, що не містять протиріч.

Доводи захисника щодо проведення досудового розслідування не в повному обсязі, оскільки не було проведено слідчий експеримент для встановлення обставин вчинення насильницьких дій ОСОБА_9 , а також не проведено судово-цитологічне дослідження змиву з рук та дослідження піднігтьового змісту у ОСОБА_9 на предмет причетності її до злочину, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що під час досудового розслідування слідчий вправі самостійно визначати необхідність проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій. При цьому, сторона захисту, у відповідності до ч. 3 ст. 93 КПК України, не була позбавлена права звертатися під час досудового розслідування до слідчого з відповідними клопотаннями щодо ініціювання проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій, однак таким правом не скористалася.

Посилання захисника, що в матеріалах провадження не вказано саме у якому місці квартири вчинялось насилля, не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Твердження захисника про те, що органи досудового розслідування скористались важким психологічним станом підозрюваної та постійними її обвинуваченнями у вчиненні особливо тяжкого злочину, нав`язавши підозрюваній єдину версію, що саме вона вчинила вбивство, є надуманими та не підтверджуються жодними доказами. В матеріалах провадження також відсутні будь-які заяви ОСОБА_9 з приводу здійснення на неї тиску з боку працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що судово-медичний експерт ОСОБА_12 так і не зміг логічно пояснити учасникам судового процесу як з`явились синці на тілі потерпілого, є неспроможними, оскільки як вбачається зі змісту показань експерта, викладених у вироку, останній вказував, що травмуюча поверхня на тілі не відобразилася, це міг бути любий предмет: рукоятка ножа, пляшка, кулак, нога, площина, тощо, не виключається їх утворення від падіння. Крім того, зазначив, що ручка ножа, яка тримається рукою, збільшує площу травмуючої поверхні. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_11 стали саме колото-різані та різані поранення, які викликали масивну крововтрату, які перебувають прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого, а не синці на його тілі.

Доводи захисника про те, що свідки не бачили слідів крові на одязі чи взутті ОСОБА_9 не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у скоєнні умисного вбивства, оскільки її вина підтверджена сукупністю інших доказів.

Доводи захисника та обвинуваченої про те, що стороною обвинувачення не було встановлено знаряддя злочину ніж, яким було вбито ОСОБА_11 є неспроможними, оскільки під час огляду місця події на підлозі було виявлено ніж, на рукоятці якого відповідно до висновку експерта № 8-1269 від 10.01.2019 року містяться генетичні ознаки слідів крові, які є змішаними та походять більше ніж від однієї особи, та містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Доводи захисника про те, що характер нанесення ударів свідчить про те, що удар наносила сильна людина чоловічої статі, були предметом перевірки в суді першої інстанції, та така версія сторони захисту не знайшла свого підтвердження, оскільки повністю спростовується поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_12 , наданими в судовому засіданні, який був допитаний за клопотанням захисника.

Твердження сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_13 у протоколі допиту свідка від 24.11.2018 року заявляла, що зелена куртка, яка висіла на вішалці у коридорчику, кудись зникла, а також зникли 30 000 гривень, є неприйнятними, оскільки стороною обвинувачення ОСОБА_9 не інкримінується скоєння крадіжки ні грошових коштів, ні куртки, яка належала ОСОБА_11 . Доводи про те, що розписка від імені ОСОБА_41 , яка була виявлена та вилучена під час огляду квартири потерпілого, датована лютим 2018 року, додатково вказує на те, що на момент скоєння обвинуваченою ОСОБА_9 злочину вказаних грошей в квартирі не було. А твердження захисника про те, що ОСОБА_41 повернула борг ОСОБА_11 раніше, не підтверджуються жодними доказами.

Доводи захисника про те, що з 26 експертиз тільки 6 підтвердили присутність ОСОБА_9 у квартирі ОСОБА_11 та про ненадання прокурором висновку експертизи № 2426 про результат дослідження по змиву ніг ОСОБА_9 на присутність слідів крові ОСОБА_11 та ще 4 експертиз на наявність відбитків пальців у квартирі загиблого, також не впливають на правильність висновків суду щодо скоєння умисного вбивства саме обвинуваченою ОСОБА_9 , оскільки її винуватість доведена сукупністю інших належних та допустимих доказів.

Доводи захисника про те, що не було виявлено відбитки пальців ОСОБА_9 , що свідчить про те, що вона не нишпорила у пошуках предметів для подальшої їх крадіжки є неспроможними, оскільки органом досудового розслідування ОСОБА_9 не було пред`явлено обвинувачення у скоєнні нею крадіжки майна потерпілого.

Твердження захисника щодо наявності протиріч у висновках судово-цитологічних досліджень, а саме те, що в експертизах №634 від 19.12.2018 року та № 2605 від 30.10.2018 року виключається походження крові ОСОБА_9 не є вагомими підставами стверджувати про те, що ОСОБА_9 не скоювала інкримінований їй злочин, оскільки відповідно до висновків інших експертиз (№ 593 від 12.12.2018 року, № 2425 від 12.12.2018 року, № 8-1269 від 10.01.2019 року, № 2427 від 28.11.2018 року, № 2606 від 21.12.2018 року) було встановлено, що надані для дослідження зразки містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 .

Доводи обвинуваченої про не доведення судом форми вини, складу, характеру злочину, його мети та мотиву, є безпідставними, так як вбивство ОСОБА_11 відбулося на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та, реалізуючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_9 нанесла останньому ножем 155 колото-різаних та різаних поранень голови, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, від яких ОСОБА_11 помер на місці вчинення злочину. На переконання колегії суддів, обвинувачена, наносячи удари ОСОБА_11 у життєво важливі органи, усвідомлювала характер своїх суспільно-небезпечних дій, передбачала суспільно-небезпечні наслідки і бажала, при цьому, позбавити життя ОСОБА_11 . Про це ж свідчать і дії обвинуваченої після вчиненого нею кримінального правопорушення, оскільки вона, перебуваючи у квартирі після нанесення ОСОБА_11 великої кількості тілесних ушкоджень (155), допомоги йому не надала, карету швидкої допомоги не викликала, що свідчить про її прямий умисел на вбивство ОСОБА_11 . Мотивом вчинення обвинуваченою даного кримінального правопорушення були раптово виниклі неприязні стосунки під час сумісного вживання алкогольних напоїв.

Твердження обвинуваченої щодо не встановлення стану її алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами провадження, а саме висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 30.10.2018 року о 23:15 годині, відповідно до якого ОСОБА_9 перебувала у стані алкогольного сп`яніння (т.3, а.п.36), та висновком судово-психіатричного експерта № 552 від 26.11.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , у період здійснення інкримінованого їй правопорушення, знаходилася у стані гострої алкогольної інтоксикації (т.3, а.п.42-50). Крім того, обвинувачена у своїх численних поясненнях підтверджувала факт вживання спиртних напоїв як до зустрічі з ОСОБА_11 , так і разом з ним у кафе та під час перебування у квартирі останнього.

Доводи обвинуваченої про те, що жоден із свідків не бачив на ній крові та тілесних ушкоджень, в руках у неї ніхто нічого не бачив, не спростовують факт причетності обвинуваченої ОСОБА_9 до скоєння інкримінованого їй злочину, оскільки її вина підтверджується «поза розумним сумнівом» сукупністю інших доказів, наданих стороною обвинувачення, які суд першої інстанції обґрунтовано визнав належними та допустимими доказами. До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що під час огляду місця події за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: жіночу кросівку на праву ногу з нашаруванням РБК на зовнішній, внутрішній стороні кросівку та підошві; чоловічий капець на праву ногу з нашаруванням РБК; мобільний телефон «NOMI», який знаходився у жіночому кросівку на ліву ногу. В подальшому, під час проведення експертиз було встановлено, що наявна на вказаних речах кров людини, могла походити від ОСОБА_11 . Крім того, як вбачається з дослідженого судом першої інстанції протоколу огляду предметів від 03.01.2019 року (т.1, а.п.239-246), з метою перевірки цілісності вилученого в квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , мобільного телефону «NOMI» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» (без акумулятора та задньої кришки), до вказаного мобільного телефону було приєднано акумуляторну батарею та задню кришку, які були вилучені в квартирі АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_11 . Зазначена акумуляторна батарея і задня кришка ідеально підійшли до мобільного телефону «NOMI», з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вилученого 30.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 .

Твердження обвинуваченої про те, що з показань свідка ОСОБА_17 випливає, що вона могла і не чути як відкриваються двері у загальному коридорі, є неприйнятними, оскільки вказаний свідок в суді першої інстанції пояснила, що на вхідних дверях до загального тамбуру встановлено замок, який не може відкрити стороння особа. Вказані обставини виключають можливість потрапляння до квартири потерпілого іншої сторонньої особи.

Доводи обвинуваченої щодо незрозумілості показань ОСОБА_13 також є неприйнятними, оскільки як вбачається зі змісту вироку її показання є логічними, послідовними та не містять будь-яких суттєвих суперечностей.

Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні поясняв, що ОСОБА_11 він знає давно та останній нікому не давав себе образити, а свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні нічого про ОСОБА_13 не казала, не мають ніякого відношення до встановлення вини ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого їй злочину. До того ж, зі змісту вироку вбачається, що свідок ОСОБА_18 судом першої інстанції взагалі не допитувався.

Доводи обвинуваченої про те, що у неї не могло бути неприязних відносин з потерпілим, оскільки вона його взагалі не знала, спростовуються висновком судово-психіатричного експерта № 552 від 26.11.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомила: «30.10.2018 року, вранці, біля 10-ї години вона вирішила пройтися. На літній площадці кафе сидів чоловік у літах. Запропонував мені присісти поруч, був ввічливий, усміхнений. Ми розмовляли, випили по 300 гр. горілки, закуски не було, був тільки лимон. Я розповідала йому про свою роботу. Він запропонував мені ще випити, запросив до себе додому. Він купив коньяк, пішки пішли до нього. Сіли у залі, розпили коньяк. В загальній кількості я в той день випила 0,5 літра. Все було нормально, але коли я почала збиратися додому, він сказав, що я, поки усе не зроблю, нікуди не піду. Я відповіла, навіщо йому це потрібно, якщо він чоловік у літах. Далі між нами відбувся статевий акт, але він все рівно мене не відпускав, поставив на коліна, схопив за волосся. В його очах була злість, лють, мені вдалося вирватися. Я побігла на кухню, він за мною. Схопила пляшку з-під коньяку, вдарила його по голові. Він схватив ніж, полоснув мене по грудній клітині. Мені вдалося вихопити ніж, я вдарила його ножем в правий бік тулубу. Далі пам`ятаю, що була у ванній кімнаті, після цього нічого не пам`ятаю. Прийшла в себе вже вдома, коли побачила, що я в одному кросівку та в його тапку. Пам`ятаю, як поліція стукала до нас у двері».

Твердження обвинуваченої про відсутність на її тілі жодного синця чи подряпини спростовуються наявними в матеріалах провадження висновками судово-медичних експертів № 1349 від 31.10.2018 року та № 1357 від 05.11.2018 року, згідно яких у ОСОБА_9 виявлені синці в ділянці правого плеча, лівого передпліччя, правого стегна, садно в ділянці живота ліворуч, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупого предмета (предметів), та давність їх утворення не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи. Вирішити питання чи був у ОСОБА_9 статевий акт не є компетенцією судово-медичної експертизи (т.3, а.п.37, 40-41).

Доводи обвинуваченої про те, що висновки експертиз № 593, 2425, 1269 є незрозумілими та суперечливими, жодним чином в апеляційній скарзі не обґрунтовані.

Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що прокурор не надав суду під час дослідження доказів туніку, в якій вона була в гостях у ОСОБА_11 , є неспроможними, оскільки вказаний доказ не має суттєвого значення для доведеності винуватості ОСОБА_9 у скоєнні вбивства ОСОБА_11 .

Твердження обвинуваченої про те, що головуючий суддя, в порушення вимог КПК України, перша ставила питання свідку ОСОБА_16 , є неспроможними та спростовуються журналом судового засідання від 25.02.2020 року та звукозаписом до нього (т.3, а.п.167-169), відповідно до якого спочатку свідок надала пояснення суду щодо відомих їй обставин справи, а потім свідку були задані питання спочатку стороною обвинувачення, з огляду на те, що вказаний свідок був викликаний для допиту зі сторони обвинувачення, а потім і стороною захисту.

Посилання обвинуваченої на те, що головуючий суддя вигнала з зали судового засідання 17.03.2020 року її матір, що є порушенням ст. 328 КПК України, жодними доказами не підтверджується, не містить таких відомостей і журнал судового засідання від 17.03.2020 року та звукозапис до нього (т.3, а.п.179-181).

Твердження обвинуваченої про те, що головуючий суддя не дала їй права поставити питання експерту ОСОБА_12 не відповідають дійсності та спростовуються журналом судового засідання від 17.03.2020 року та звукозаписом до нього (т.3, а.п.179-181).

Доводи обвинуваченої про те, що прокурор, в порушення вимог ст. 184 КПК України, подавав клопотання безпосередньо перед судовими засіданнями, а не за 3 години до судового засідання, не підтверджуються жодними доказами.

Посилання обвинуваченої, що на початку судового розгляду було встановлено порядок дослідження доказів та вона повинна була давати показання в останню чергу, однак головуючий суддя змінила порядок дослідження доказів, і вона давала показання в середині, про що вона не відмовлялась, оскільки їй нічого приховувати, не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження в разі необхідності можуть бути змінені.

Доводи обвинуваченої щодо не встановлення експертизою № 2427 приналежності крові на волоссі та не встановленння кому належить це волосся, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки висновком експерта № 2427 від 28.11.2018 року встановлена наявність крові людини та виявлений антиген А, що не виключає походження крові, у тому числі від ОСОБА_9 за наявності у неї на момент того, що трапилося, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (т.2, а.п.156-160).

Доводи обвинуваченої про те, що обшук в її квартирі 30.10.2018 року було проведено без рішення суду є неспроможними, оскільки 30.10.2018 року слідчим було проведено огляд місця події в квартирі ОСОБА_9 , в подальшому, а саме 31.10.2018 року, у відповідності до вимог ст. 233 КПК України, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, яке того ж дня було задоволено ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя (т.1, а.п.231).

Інші доводи апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки вони були предметом розгляду судом першої інстанції, відповіді на них знайшли своє відображення у судовому рішенні.

Отже, колегія суддів вважає, що кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_9 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України є правильною.

Щодо доводів потерпілої стосовно невідповідності призначеного ОСОБА_9 покарання внаслідок його м`якості, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений нею злочин. При цьому, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, будучи працездатною, ніде не працює, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 552 від 26.11.2018 року, у структурі особливості виявляє потребу привертати до себе увагу з боку оточуючих та основними рисами якої є схильність до формування надціннісних ідей, злопам`ятність, конфліктність, ригідність настанов (впертість), брехливість. Обставин, що пом`якшують покарання, суд не встановив, натомість суд визнав обтяжуючими покарання обставинами скоєння кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років, в межах санкції статті обвинувачення.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_9 призначено судом з дотриманням вимог матеріального закону, відповідає принципам справедливості, індивідуалізації, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_9 нових злочинів, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст. 50 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі потерпілої, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки обставини, на які посилається остання, фактично вже були враховані судом при призначенні покарання. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України.

Доводи потерпілої стосовно неправомірного вирішення судом першої інстанції цивільного позову щодо часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди на її користь, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів, у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

У п. 9 зазначеної вище Постанови Пленуму зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом першої інстанції було враховано, що потерпілій ОСОБА_7 діями ОСОБА_9 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевтому болі і перенесених моральних стражданнях, які потерпіла отримала в зв`язку з втратою рідної людини батька, в результаті скоєння відносно нього суспільно небезпечного діяння.

При цьому, судом першої інстанції було враховано характер і об`єм душевних і психічних страждань потерпілої ОСОБА_7 , заподіяних протиправними діями ОСОБА_9 , а також оцінено матеріальне положення цивільного відповідача, розумність заявленої потерпілою стороною суми з урахуванням реальної можливості її виплати відповідачем.

З урахуванням вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 200 000 грн.

Колегія суддів вважає, що вказаний розмір стягненої моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 відповідає характеру і обсягу її страждань, є виваженим та справедливим, а відтак підстав для скасування вироку в цій частині, і збільшення розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, і оскільки, згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження або скасування вироку повністю чи частково та ухвалення нового вироку, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4