Справа № 555/1072/20
Номер провадження 1-кс/555/312/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю заявника- ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність слідчого Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 та на постанову про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування клопотання вказує, що на початку вересня 2019 року під час його перебування на лікуванні в місті Рівному, житель села Городище ОСОБА_5 незаконно привласнив і продав обопільний станок, який ТОВ «Форест-Зап» передала йому для для капітального ремонту та модернізації. Це було зроблено на підставі договору про надання послуг з ремонту обладнання та акту передачі станка компанією ТОВ «Форест-Зап» підприємцю ОСОБА_3 . Пропажу станка він виявив, коли повернувся в Березне для продовження амбулаторного лікування. Щоб оправдати свій вчинок ОСОБА_5 почав вигадувати всілякі нісенітниці з приводу нібито існуючих боргів підприємця ОСОБА_3 перед ТОВ «Євростар". Всі спроби залагодити конфлікт мирним чином ніякого результату не дали тому 17 жовтня 2019 року , звернувся в Березнівський райвідділ поліції з заявою про злочин. З невідомих причин вона без розгляду була відправлена в архів, про що йому повідомив дільничий інспектор лейтенант поліції ОСОБА_6 . Тоді 18 листопада 2019 року він знову написав заяву про злочин за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України. Однак всупереч ч.І статті 214 Кримінального процесуального кодексу України його заява про злочин не була внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань, а була зареєстрована в «Інформаційному порталі НП» Березнівського ВП за №5044 від 18.11.2019 р. Начальник слідчого відділу капітан поліції ОСОБА_7 адресував її дільничному інспектору ОСОБА_8 . Його слідчі дії були вичерпані опитуванням ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який купив вказаний станок у ОСОБА_5 . Під час опитування дільничий ОСОБА_10 повідомив, що справа не була внесена в єдиний реєстр через те, що він заборгував кошти ОСОБА_5 . Жодних доказів цього факту він не навів та й не міг навести тому, що їх не існує. Жодного боргу вперед ОСОБА_5 в мене на той час не було і на зараз не існує. Після цього дільничий ОСОБА_10 об`єднав свідчення трьох, опитаних ( ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 )в довідку, яку направив начальнику Березнівського району відділу районного відділення поліції ОСОБА_11 . Цей процес тягнувся кілька місяців. Іхоли він переконався, що ніхто в райвідділі поліції не збирається розслідувати справу, він звернувся в Березнівський районний суд, який 20 березня 2020 року виніс Ухвалу, якою зобов`язав відповідальних осіб Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головногоуправління Національної поліції в Рівненській області прийняти та зареєструвати подану ОСОБА_3 заяву від 28 лютого 2020 року про кримінальне правопорушення за ч.2 статті 185 Кримінального кодексу України у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій які мають ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 2 квітня 2020 року слідчий Березнівського відділення поліції лейтенант поліції Козачок на виконання рішення суду вніс його заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 120 201 5. про шо надіслав ОСОБА_3 повідомлення від 03.04 2020 року та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Оскільки слідчий Козачок всіляко уникав контакту з ним, не відповідав на телефонні дзвінки, 9 червня 2020 року звернувся до Березнівського відділення Сарненської місцевої прокуратури зі скаргою. Під час особистого вручення скарги, з прокурором ОСОБА_12 , яка з розумінням віднеслась до його проблеми, відбулась розмова, в якій вона між іншим зазначила, що до цього часу слідчий Козачок дійсно не проводив жодних слідчих дій.У відповіді Сарненської місцевої прокуратури від 15.06.2020 року без номера за підписом заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_13 було зазначено наступне: по-перше, шо стан слідства у кримінальному провадженні перевірено процесуальним керівником та визнано таким, шо потребує суттєвої активізації. На цей час у провадженні про підозру особам не повідомлялося, рішення в порядку статті 283 КПК України не прийнято, досудове розслідування триває. За цей час у ході досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів для повідомлення про підозру, хтя прийняття процесуального рішення в кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Також вказувалось, що з метою забезпечення швидкого повного та неупередженого досудового розслідування процесуальним керівником, в порядку статті 36 КПК України 15.07 року, слідчому надало ґрунтовні вказівки щодо вчинення конкретних слідчих і процесуальних дій,які зобов`язано виконати в повному обсязі та з огляду на сукупність зібраних доказів якнайшвидше прийняти остаточне процесуальне рішення.Проте слідчий Козачок і надалі демонстрував кричучу бездіяльність. Щоб уникнути його втручання, а значить і контролю за ходом слідства, він відмовив ОСОБА_3 в клопотанні про визнання його потерпілою стороною. Псевдоюридична казуїстика, до якої він при цьому вдався, не терпить жодної критики. Вона свідчить лише про рівень освіти, інтелекту та впевненості в повній безкарності за будь-які дії (бездіяльність), навіть якщо що вони вони потрапляють під статті Кримінального та кримі нально-процесуального кодексів України.Тому він знову змушений був звернутися із заявою до Березнівського районного суду, який 5 жовтня 2020 року виніс Ухвалу, в якій зобов`язав слідчого відділу Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_14 провести слідчі дії відповідно до заявлених мною клопотань від 19 червня 2020 року, поданих ним до Березнівського відділення поліції 22 червня 2020 року та прийняття процесуального рішення, а також скасувати постанову слідчого ОСОБА_14 від 24 червня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за номером 120 0185 від 02.04 2020 року, розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин справи та прийняти процесуальне рішення.Однак, слідчий ОСОБА_4 відверто ігнорує рішення і суду, і прокуратури, про що свідчить лист отриманий ним на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 . На цей раз слідчий Козачок спирається на свою постанову про відмову у визнанні його потерпілою стороною: від 17 серпня 2012 року, хоч тут йдеться про зовсім різні речі.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги .

Суд, заслухавши пояснення заявника, слідчого, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що дійсно, оскаржувана постанова слідчого про відмову ОСОБА_3 про визнання його потерпілим не мотивована належним чином, оскільки не містить обґрунтувань та мотивів, з урахуванням яких слідчий дійшов висновку щодо відсутності очевидних та достатніх підстав вважати, що саме заявнику завдано моральної шкоди, а доводи заявника не оцінені.

Щодо решти вимог заявника, то суд вважає їх безпідставними , оскільки слідчим ОСОБА_4 надано доручення оперативному підрозділу для виконання слідчих дій, а тому не обгрунтованим є посилання заявника на бездіяльність слідчого під час проведення досудового розслідування .

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Згідно з положеннями ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст. ст. 55, 60, 303-309, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 від 17 серпня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000185 від 02 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні з врахуванням усіх обставин справи та прийняти процесуальне рішення.

В задоволені решти вимог відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1