ЄУН 331/2455/20
Провадження № 1-кп/331/496/2020

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» вересня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000437 від 01.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта базова загальна середня, сімейний стан розлучений, дітей на утриманні не має, має 3 групу інвалідності, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:

- 21.05.1997 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 101, ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України (в редакції 160 року) встановлений іспитовий строк 3 роки;

- 25.05.2000 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України із застосуванням положень ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 12.12.2002 року звільнений із заміною невідбутої частини покарання у вигляді 01 року 03 місяців 11 днів на виправні роботи з утриманням 15% заробітку;

- 25.04.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 21.08.2006 року за відбуттям строку покарання;

- 16.03.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 15.08.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяці позбавлення волі;

- 07.11.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 13.11.2009 року за відбуттям строку покарання;

- 22.09.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 29.04.2015 року за відбуттям строку покарання;

- 01.10.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 29.11.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 27.12.2019 року знятий з обліку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

29 лютого 2020 року, приблизно о 21 годині 00 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 не спостерігає за його злочинними діями, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: ноутбук марки «Lenovo IdeaPad 320-14ІАР» (80XQ007ARA) Onyx Black в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм, вартість якого становить 6999 гривень 00 копійок (згідно фіскального чеку від 06.08.2019), модем «Kaonmedia-CG2001-03» серійний номер BS1004189В012186 в корпусі чорного кольору спільно з WI-FI роутером «TOTO-LINK» з серійним номером 300RT19430104gV.2.0 в корпусі чорно-білого кольору, загальна вартість яких становить 1 гривню 00 копійок (згідно протоколу замовлених послуг та обладнання від 07.08.2019), лазерну мишку марки «А4ТЕСН» в корпусі чорного кольору та сумку для ноутбуку «Airport» синьо-чорного кольору, які не становлять для потерпілого матеріальної цінності.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що напередодні подій, зазначених в обвинувальному акті, він познайомився з потерпілим ОСОБА_6 , з яким сумісно вживав алкогольні напої. Після цього, ОСОБА_6 запросив його в гості до себе додому, щоб продовжити спілкування. Так, перебуваючи в гостях у потерпілого ОСОБА_6 , вони продовжили вживати алкогольні напої. Через деякий час, коли потерпілий ОСОБА_6 заснув на дивані, у нього виник умисел на заволодіння майном останнього. Скориставшись тим, що потерпілий не спостерігає за його діями, він таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить потерпілому а саме: ноутбук марки «Lenovo IdeaPad 320-14ІАР», модем «Kaonmedia-CG2001-03» з WI-FI роутером, лазерну мишку та сумку для ноутбуку «Airport», після чого покинув квартиру потерпілого. Викрадене майно він залишив собі, проте в ході досудового розслідування, воно було вилучено працівниками поліції та повернуто потерпілому.
Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, щиро шкодує з приводу вчиненого, припинив злочинну діяльність, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати вчиняти злочини. В ході судового розгляду в повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку із повним відшкодуванням завданих збитків, просить прийняти відмову від цивільного позову, заявленого ним 17.08.2020 року, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимості за вчинення кримінальних правопорушень, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив нетяжкий злочин, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується опосередковано, офіційно не працевлаштований, має 3 групу інвалідності, перебуває на обліку в КУ «Запорізький протитуберкульозний диспансер № 1».

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, заподіяна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, у зв`язку з чим останній претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, припинив злочинну діяльність, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати вчиняти злочини.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, оскільки завдані матеріальні збитки відшкодовані потерпілому в повному обсязі, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову потерпілого ОСОБА_6 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 1188 гривень та моральної шкоди в розмірі 1500 гривень.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову потерпілого ОСОБА_6 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 1188 гривень та моральної шкоди в розмірі 1500 гривень.

Речові докази:

- ноутбук марки «Lenovo IdeaPad 320-14ІАР» (80XQ007ARA) Onyx Black в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм, модем «Kaonmedia-CG2001-03» серійний номер BS1004189В012186 в корпусі чорного кольору спільно з WI-FI роутером «TOTO-LINK» з серійним номером 300RT19430104gV.2.0 в корпусі чорно-білого кольору, лазерну мишку марки «А4ТЕСН» в корпусі чорного кольору та сумку для ноутбуку «Airport» синьо-чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити у потерпілого ОСОБА_6 за належністю (а.п. 64-65);

- 2 сліди папілярних узорів, фрагмент тканини з табуретки на кухні, змив та контроль до нього з ручки вхідних дверей, фрагмент тканини з табуретки на кухні № 2, змив та контроль до нього з виделки на кухні, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підлягає знищенню (а.п. 66).

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис слідчого експерименту, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 67-68).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1