02.10.2020 Справа № 696/112/20
Провадження № 1-кс/696/153/20
УХВАЛА
іменем України
01 жовтня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

скаржника - ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 від 16 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 16 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаною скаргою, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова прийнята слідчим не відповідає вимогам закону, оскільки слідчим неправильно кваліфіковано злочин, який вчинено відносно неї. Досудовим слідством не проведені жодні слідчі дії спрямовані на розкриття злочину, внаслідок чого висновок про закриття кримінального провадження є передчасним. Зазначає, що пропустила строк на оскарження постанови, так як не знала про її існування, оскільки постанова не набула направлена їй за місцем проживання. Оскільки строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, з якої вона фактично ознайомилася у відділенні поліції лише 17.09.2020 року, вважає, що строк пропустила із поважних причин.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_4 свою скаргу підтримала повністю та не заперечила, що 09.09.2020 року отримала відповідь на своє звернення щодо можливих неправомірних дій працівників Кам`янського ВП ГУНП в Черкаській області у кримінальному провадженні №0000164 за її заявою, разом із постановою про закриття провадження у справі. Після чого, зрозуміла, що її права порушені та звернулася до адвоката для надання юридичної допомоги в даному питанні, і 14.09.2020 уклала із захисником договір про надання правової допомоги. Для того, щоб написати скаргу ОСОБА_4 її захиснику необхідно було ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, але у зв`язку з відпусткою слідчого, оперативно, в строки визначені процесуальним законом, зробити не виявилось можливим.

Захисник скаржниці ОСОБА_5 просив не допустити порушення прав ОСОБА_4 через формальні підстави, а саме несвоєчасне звернення із скаргою, так як були на те поважні причини, щоб не допустити порушення прав його клієнтки. Скаргу підтримав в повному обсязі.

Слідчий Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 пояснив, що вважає постанову про закриття провадження законною. Зазначив, що в нього немає обов`язку направляти постанову про закриття провадження у справі заявниці, і він її не направляв, але потім все ж заявив, що повідомляв заявницю про спірну постанову, але направляв не рекомендованим листом, а тому доказу її вручення у нього немає. З 01.09.2020 по 25.09.2020 перебував у відпустці, і не мав можливості ознайомити заявницю з матеріалами кримінального провадження особисто, надавав допомогу з цього питання по телефону, після чого ОСОБА_7 із своїм захисником ознайомилися із матеріалами справи у відділі поліції, точна дата ознайомлення йому невідома. Також зазначив, що після прийняття заяви від потерпілої, ним була здійснена попередня кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, і в ході проведення кримінального провадження підстав для перекваліфікації виявлено не було, так як і не було достатньо підстав для оголошення підозри по даному факту.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив повернути скаргу, так як вона подана після закінчення строку передбаченого п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, оскільки відсутні підстави для її поновлення слідчим суддею. Хоча в матеріалах справи відсутні докази про направлення постанови потерпілій, вважає, що вона пропустила строк без поважних причин, оскільки він своїм листом від 31.08.2020 року, надав відповідь на звернення скаржниці в додатках до якого була постанова про закриття провадження у справі. Постанову про закриття провадження вважає законною, оскільки строки минули, а слідчий виконав всі необхідні дії для проведення повного і об`єктивного розслідування.

Висновки слідчого судді щодо поновлення строку заявниці для подачі скарги.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Скаржниця і її представник порушують перед слідчим суддею питання про поновлення строку звернення із відповідною скаргою, при цьому слідчим в судовому засіданні не надано доказів того, що постанову про закриття кримінального провадження від 16.04.2020 було отримано заявницею, чітко надати відповідь на запитання суду про те, чи направлялася ним постанови заявниці слідчий не зміг. Заперечення прокурора що потерпіла 09.09.2020 року отримала постанову про закриття провадження у справі разом з його відмовою на скаргу останньої від 31.08.2020, заслуговують на увагу, але в той же час, враховуючи юридичну необізнаність скаржниці, а також не своєчасне повідомлення слідчим про наявність постанови про закриття провадження у справі, всі фактори в своїй сукупності призвели до пропущення даного строку. Суд враховує, що строк пропуску звернення до суду зі скаргою є незначним, а саме постанова була отримана 09.09.2020, до суду заявниця звернулася 25.09.2020, після того як залучила до участі у справі захисника, якому необхідний був час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що повністю узгоджується із ордером наданим захисником скаржниці від 14.09.2020. Даний факт не заперечив слідчий, який в телефонному режимі, спілкувався із захисником, так як останній не зміг пришвидшити ознайомлення з матеріалами справи через те, що в цей час слідчий по кримінальному провадженні був у відпустці. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне строк поновити, оскільки процесуальні порушення мали місце з обох сторін, і сам строк пропуску звернення до суду є незначним.

Заслухавши пояснення заявника, думку слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000164 внесеного до ЄРДР 16 квітня 2019 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
В частині 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується (зареєстровано 15.04.2019 № 897) 15.04.2019 о 13 год. 20 хв. гр. ОСОБА_4 заявила, що 04.06.2018 між ОСОБА_8 та нею укладено довіреність, яка надає право ОСОБА_4 розпоряджатися автомобілем марки «Шкода Октавіа Тур», за що остання надала йому грошові кошти в сумі 9300 доларів США, проте останній користуючись даним автомобілем здійснив продаж його третій особі і не повернув ні грошові кошти, ні автомобіль ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно витягу з єдиного державного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження було зареєстровано 16.04.2019 о 08:04:55, номер кримінального провадження 0000164, за заявою ОСОБА_4 за наступними обставинами: в період часу з 04.06.2018 по 01.12.2018 ОСОБА_8 шахрайськими діями, під приводом придбання автомобіля, привласнив грошові кошти ОСОБА_4 . Слідчий який здійснює досудове розслідування - ОСОБА_6 (а.с. 1).

З протоколу допиту потерпілої від 17 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АР Крим. Перебуваючи у серпні 2014 року у своєї матері ОСОБА_9 в с. Баландине Кам`янського району познайомилася з ОСОБА_8 .. У 2017 році придбала квартиру у м. Кам`янка де на даний час проживає. Зателефонувавши до ОСОБА_8 попросила його допомоги у придбанні автомобіля і він запропонував одразу придбати його автомобіль марки «SKODA» модель «OKTAVIATOUR», 2006 року випуску, яка належить йому на праві власності. 04.06.2018 у приватного нотаріуса ОСОБА_10 була укладена довіреність згідно якої ОСОБА_8 уповноважив її експлуатувати, розпоряджатись (продати, обміняти, здавати в оренду) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль. Знаючи вказану особу віддала йому автомобіль у користування та в це й же день віддала йому грошові кошти в сумі 9300 доларів США, будь-яких письмових документів вона в нього не відбирала, а сама поїхала в АР Крим та по приїзду назад у м. Кам`янкана підставі усної домовленості ОСОБА_8 повинен був повернути їй у користування вказаний автомобіль. У грудні 2018 року повернувшись в м. Кам`янку та зателефонувавши до ОСОБА_8 , повідомила йому щоб він повернув автомобіль, на що останній зазначив, що даний автомобіль він продав третій особі. На проханні повернути кошти їй було відмовлено, однак 21.01.2019 ОСОБА_8 було повернуто борг в сумі 600 доларів США та 11 тисяч гривень як борг із суми 1700 доларів США, які вона йому позичала та написала, що претензій не має, але дане не стосується відносин, що склалися з приводу автомобіля (а.с. 9).

Копією довіреності від 04 червня 2018 року посвідченої приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу ОСОБА_10 підтверджується, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі усного договору доручення за яким уповноважується гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 експлуатувати та розпоряджатись (продати, обміняти, здавати в оренду) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виданого ТСЦ 3245, 27.01.2018 року транспортний засіб марки SKODA модель OKTAVIATOUR 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 10).

З копії розписки від 21.01.2019 вбачається, що ОСОБА_11 отримала борг від ОСОБА_8 в розмірі 600 доларів США та 11 000,00 гривень. Претензій до ОСОБА_8 не має (а.с. 16).

Згідно з протоколом допиту свідка від 17 квітня 2019 року (а.с.17), ОСОБА_8 дав наступні показання, що у серпні 2014 року в с. Баландине Кам`янського району він познайомився із ОСОБА_4 та вони почали товаришувати, активно допомагав їй по домашньому господарству. Пізніше ОСОБА_4 повідомила йому що продала квартиру в АР Крим та у них з нею були плани на спільне проживання. Приблизно у 2017 2018 році, ОСОБА_4 добровільно дала йому гроші в сумі 9300 доларів США, для придбання автомобіля для їх спільного користування. По спільній домовленості було вирішено що це буде автомобіль SKODA модель OKTAVIATOUR. ОСОБА_4 по виїзді до АРК залишила йому ключі, щоб він доглядав за квартирою та залишила йому і автомобіль щоб він користувався. 04.06.2018 було вирішено укласти довіреність на даний автомобіль строком на 3 роки. На початку осені 2018 року в телефонному режимі вони почали сваритися через різні дрібниці та через певний час вона приїхала додому де ОСОБА_8 їй повідомив що продасть автомобіль та поверне їй кошти в сумі 6 тисяч доларів США, тобто суму за яку він продав автомобіль. Розписки про отримання коштів ОСОБА_4 не писала, претензій з приводу продажу автомобіля та повернення коштів також не мала. 21.01.2018 він передав їй у руки 600 доларів США та 11 тисяч гривень, остання написала йому розписку про отримання даної суми коштів, а також вони дійшли згоди, що вона претензій до нього не матиме.

Начальнику Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області підполковнику поліції ОСОБА_12 , заступником начальника СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 було надіслано доручення № 9376 від 10.12.2019 яким він просив доручити працівникам Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області провести слідчі (розшукові) дії, а саме: встановити та допитати в якості свідка ОСОБА_9 , жительку с. Баландине Кам`янського району, яка являється матір`ю потерпілої; допитати в якості свідків осіб, які проживають по сусідству із ОСОБА_4 , жителькою АДРЕСА_1 . Виконання даного доручення, мотивовану відповідь разом з матеріалами, які отримані під час його виконання направити до СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до 27 грудня 2019 року (а.с. 31).

Згідно протоколу допиту свідка від 30 січня 2020 року ОСОБА_13 дав наступні показання, що впродовж близько двох років він складав меблі вдома у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаний період він не бачив щоб із нею хтось проживав, тим більше ОСОБА_8 .. ОСОБА_4 йому розповідала що у 2018 році придбала у ОСОБА_8 автомобіль марки SKODA. Вказана особа була її знайомим. За які кошти вона його придбала він точно не пам`ятає, але начебто близько 9000 доларів США. Пізніше вона йому розповіла, що ОСОБА_8 взяв у неї грошові кошти, але автомобіль їй не передав у користування. Також показала йому довіреність, якою ОСОБА_8 уповноважив її експлуатувати, володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним транспортним засобом (а.с. 32).

Заступником начальника СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000164 від 16 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Дана постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування, слідством не здобуто достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_8 . Кримінальне провадження передбачене ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування у злочинах невеликої тяжкості становить дванадцять місяців. Дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, на підставі абзацу 14 ст. 284 КПК України (а.с. 33).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до абзацу 2 вказаного пункту слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
У кримінальному провадженні № 0000164 жодній особі про підозру не повідомлено, строки досудового розслідування за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 КК України минули. В той же час скаржниця і її захисник посилаються на те, що слідчим неправильно було кваліфіковано кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, так як заяву про вчинення злочину ОСОБА_4 подала по факту шахрайських дій відносно неї вчинених ОСОБА_8 на суму 9300 доларів США, що вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 15.04.19 (а.с.7). Захисник зазначає, що зазначена сума по курсу НБУ станом на 2018 рік в переводі на гривню становила 250 000 грн. І в тому ж 2018 році для порушення кримінального провадження за ч.3 ст. 190 КК України, була достатня сума 225 000 грн.

Для вирішення питання щодо строків досудового розслідування головним критерієм є визначення правильної кваліфікації злочину, виходячи зі змісту заяви про вчинення злочину. Отже мова йде про шахрайство щодо коштів у валюті, в той же час упродовж року, з 16.04.2020 по 16.04.2020, не зібрано жодного доказу, яка саме сума коштів у національній валюті буде становити сума зазначена в заяві потерпілої.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що оскільки у заяві не вказано точного часу вчинення правопорушення, то і відслідкувати, який саме курс був на момент вчинення злочину не можливо, так як він може змінюватися щодня.

Щодо даних пояснень, суд вважає за необхідне пояснити наступне. У постанові про закриття провадження, як і в заяві потерпілої, значиться час який остання вважає, що щодо неї було вчинено шахрайські дії, також в постанові про закриття кримінального провадження значиться час і сума за фактом шахрайства, а саме заволодіння 9300 доларів США, отже відсутність конкретної дати, в даному випадку, не може жодним чином впливати на обов`язок слідчого надавати обґрунтовану оцінку кваліфікації злочину, по якому він проводе розслідування, і в такому разі необхідне з`ясування всіх обставин справи, щоб запобігти штучному закриттю кримінального провадження за строками.

Не встановивши дійсну кваліфікацію злочину, слідчий безпідставно застосував строк для певної тяжкості, а тому оскільки відомостей про те, що слідчим вживалися дії щодо отримання про отримання інформації про курс валют, відсутні, отже і відсутнє встановлення розміру шкоди яке завдане потерпілій. Тому наразі, з наданих матеріалів вбачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні може становити 18 місяців, даний факт може свідчить про незаконне закриття кримінального провадження.

Крім того, під час судового засідання по скарзі захисником скаржниці правильно зауважено захисником, що слідчим не було проведено жодних дій для встановлення місця знаходження спірного авто, не з`ясувано хто є його власником та за яку суму насправді було здійснено правочин щодо купівлі-продажу авто, а також не допитано можливих свідків вказаного правопорушення, хоча як вбачається з матеріалів кримінального провадження наявне доручення слідчого про допит свідків (а.с. 31), який так і не був проведений, чому саме слідчий в судовому засіданні не зміг пояснити. Крім того, вбачаючи суперечливі покази скаржниці та Стецького, слідчим не було проведено одночасного допиту цих осіб. В той же час докази, які зібрані слідчими та наявні в матеріалах кримінального провадження, а саме показання свідка ОСОБА_13 (а.с.32), який надав показання зі слів скаржниці і не був очевидцем злочину, а також роздруківки-скріни з мобільних телефонів, джерело походження яких не вбачається можливим прослідкувати, не можуть вважати достатніми доказами, які необхідні для встановлення кваліфікації і складу злочину по факту звернення ОСОБА_4 . Дані обставини в своїй сукупності викликають сумніви у суду, щодо правильності кваліфікації даного кримінального правопорушення та законності закриття провадження у справі.

Оскільки вимога скаржниці про зобов`язання слідчого внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України, є похідною вимогою від самої заяви, яку не вірно кваліфіковано, і кваліфікація злочину є обов`язком слідчого, а не заявника, проходжу до висновку, що у даній вимозі слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності постанову слідчого СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 16.04.2020 року про закриття кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що закриття провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має бути закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Процесуальний порядок закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим в порушення ч. 2 ст. 9 КПК України досудове розслідування проведено не повно, без всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не надано належну правову оцінку кваліфікації злочину та не проведено ряд необхідних слідчих дій, а тому суд вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає бути скасованою.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України,

постановив:
Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Поновити строк ОСОБА_4 для подачі скарги в порядку ст. 303 КПК України.

Постанову заступника начальника СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000164 від 16 квітня 2020 року - скасувати.

В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає (ч.3 ст. 309 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_1

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 02 жовтня 2020 року о 09 год. 30 хв.