Єдиний унікальний номер 341/756/19
Номер провадження 1-кп/341/51/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження №0000 від 10.02.2019 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України, суд,-

встановив:
ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство ОСОБА_7 , вчиненому в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому систематичним жорстоким поводженням з боку потерпілого.
Злочин вчинено за таких обставин.
Впродовж тривалого часу обвинувачений проживав в житловому будинку по АДРЕСА_1 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 починаючи з 2014 р. ніде не працював офіційно, зловживав спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння систематично вчиняв конфлікти зі своїми батьками, застосовував до них фізичну силу, неодноразово виганяв іх з дому.
10.02.2019 р. вранці, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зачинив свого батька ОСОБА_5 у підсобному приміщенні поруч із житловим будинком, де останній перебував близько однієї години та не мав змоги самостійно вийти на вулицю.
Приблизно о 18 год. 45 хв., того ж дня, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні літньої кухні в житловому будинку по АДРЕСА_1 , розпочав черговий конфлікт зі своїм батьком- ОСОБА_5 та почав його ображати грубою нецензурною лайкою, провокуючи з ним сварку, під час чого застосував фізичне насильство відносно батька, а саме, наніс йому удар кулаком руки в область обличчя. В результаті цього удару, відповідно до висновку судово-медичного експерта за №77, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: рани в ділянці правої брови (про що свідчить рубець в цій ділянці) та синця в ділянці правого ока. Рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, синець відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В обвинуваченого, в результаті застосованого щодо нього насильства, образ та систематичного знущання з боку сина, у останнього виникло сильне душевне хвилювання та, перебуваючи у вираженому емоційному стані-стані кумулятивного життя ОСОБА_7 , взяв у руку ніж та наніс ним два цілеспрямовані удари в життєво важливу ділянку тіла-грудну клітку та спричинив поріз в ділянці лівого вуха.
Згідно висновку експерта №76 від 15.03.2019 р., смерть ОСОБА_7 настала від колото-різаних ран грудної клітки та різаної рани лівого вуха, які призвели до масивної зовнішньої та внутрішньої крововтрати.
При цьому ОСОБА_7 спричинено наступні тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана на задній поверхні грудної клітки справа, рановий канал якої приходить в напрямку справа на ліво, зверху вниз та дещо спереду назад; проникаюча колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки зліва, з синцем навколо неї ушкодженням серцевої сорочки та серця, крововиливом в серцеву сорочку (близько 50 мл темно-червоної рідкої крові), крововиливу в ліву плевральну порожнину (близько 1600 мл темно-червоної рідкої крові та рихлих згортків), рановий канал якої проходить в напрямку зліва на право, дещо спереду назад і знизу вверх; різана рана в ділянці лівого вуха.
Описані тілесні ушкодження призвели до масивної зовнішньої та внутрішньої крововтрати, утворилися прижиттєво у швидкій послідовності незадовго до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за № 63/2019 від 19.03.2019 р. ОСОБА_5 , на момент скоєння кримінального правопорушення перебував у стані кумулятивного афекту (стан сильного душевного хвилювання).
ОСОБА_5 вину в заподіянні смерті свого сина ОСОБА_7 в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства та систематичного знущання з боку ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав повністю, підтвердивши, що син протягом пяти років постійно зловживав спиртними напоями та систематично вчиняв конфлікти з ним та його дружиною, які переростали в побиття. Завжди їх принижував та ображав. Він неодноразово звертався із письмовими заявами у відділення поліції, у Службу порятунку з цього приводу однак результатів його звернення ніяких не дало.
Приблизно о 09 год. 30 хв., 10.02.2019 р. перебуваючи у підсобному приміщенні та годуючи кіз знову став жертвою свого сина, так як останній прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, закрив його у цьому приміщенні, де він там пробув приблизно годину. Того ж вечора, 10.02.2019 р., ОСОБА_7 повторно розпочав черговий конфлікт та почав ображати його нецензурною лайкою. В цей час пішов до підвалу набрати картоплі де знову прийшов ОСОБА_7 та почав його душити, на що він зміг його відштовхнути. При цьому, ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком руки в область обличчя, де спричинив тілесні ушкодження. В цей час, тримаючи в руках ніж, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, він завдав синові два удари в грудну клітку та спричинив поріз в ділянці лівого вуха, що спричинило йому смерть. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що обставини викладені в обвинувальному акті підтверджує та не оспорює, будь яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Його брат дійсно знущався над батьками. Просить ОСОБА_5 суворо не карати.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

На підставі зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 116 КК України доведена повністю, оскільки він вчинив умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання, вираженому емоційному стані-стані кумулятивного афекту, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства та систематичного знущання з боку ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику, думку потерпілого щодо покарання.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, прохання потерпілого суворо не карати. Сумнівів щодо його осудності немає, оскільки на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах лікувальних закладів не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, є вчинення злочину, щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст. 116 КК України.
Крім цього, висновком судово-психіатричного експерта за №63/2019 стверджується, що ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував у стані і перебуває на теперешній час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. На момент скоєння кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту не перебував, а перебував в стані кумулятивного афекту (стан сильного душевного хвилювання).
Також, згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ризик вчинення повторного кри мінального правопорушення оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, прохання потерпілого суворо не карати, а також не основну роль кари як мету покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27.03.2019 р., ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 26.05.2019 р.
В подальшому запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не продовжувався та не обирався.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 368-369, 373, 374 КПК Ураїни, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 ( два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази : зрізи нігтів ОСОБА_7 , які упаковані в паперовий конверт; речовина бурого кольору з рами дверей, упакована в паперовий конверт; змив з обох рук ОСОБА_5 упакована в паперовий конверт; змив з рук трупа ОСОБА_7 упакована в паперовий конверт; речовина бурого кольору з підлоги поряд з трупом упаковано в паперовий конверт; речовина бурого кольору з підлоги кухні біля шафи упакована в паперовий конверт; речовина бурого кольору з підлоги кімнати кухні поряд дверей упаковано в паперовий конверт; ніхтьові зрізи ОСОБА_5 упаковано в паперовий конверт; взірець крові ОСОБА_5 упаковано в паперовий конверт; одяг ОСОБА_7 упаковано в поліетиленовий пакет; відрізок килимової доріжки упаковано в поліетиленовий пакет; гарчірка упакована в поліетиленовий пакет; одяг ОСОБА_9 упаковано в поліетиленовий пакет; ніж упакованний в картонну коробку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУ НП в івано-Франківській області - знищити.
Учасники провадження мають право отриматив в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1