Справа №639/4008/20
Провадження №1-в/639/508/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безлюдівка, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,засудженого

-02.11.2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
-21.03.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-10.09.2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області скасовано покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.03.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що засуджений не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році».

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання засудженого та просила його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до такого.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений 02.11.2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений 21.03.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 10.09.2018 року ОСОБА_4 було направлено для відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.03.2017 року. Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що останній був затриманий 08.10.2018 року о 12-30 год. в приміщенні Харківського ВП ГУНП в Харківській області.

Згідно ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 1 вказаного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, відповідно до переліку даної статті.
Згідно приписів ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.
Статтею 3 Закону визначено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Крім того, статтею 4 Закону визначено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Так, дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 08.10.2018 року.

Станом на 07.09.2017 року (день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році») засуджений ОСОБА_4 відбув менше ніж половину призначеного судом покарання (4 роки позбавлення волі).

З огляду на те, що ОСОБА_4 був засуджений за скоєння умисного тяжкого злочину, не є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримала статус учасника бойових дій та він не є особою, про яку зазначається в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також на момент набрання чинності Законом відбув менше ніж половину призначеного строку основного покарання, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки засуджений не є суб`єктом вказаного Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України « Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні»,суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1