Ухвала
іменем України
07 вересня2020 року

м. Київ
справа № 452/1722/19
провадження № 51-4180 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 червня 2020 року.

встановив:

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2020 року повернуто скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 червня 2020 року повернуто апеляційну скаргу представнику потерпілої ОСОБА_5 у зв`язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з

урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону скаржник не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, скаржник не погоджується з ухвалою слідчого судді та ухвалою апеляційного суду про повернення йому апеляційної скарги, однак скаржник не звернув уваги, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у відповідності до статті 424 КПК можуть бути ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, тобто ухвала апеляційного суду, якою повернуто апеляційну скаргу, а не ухвала слідчого судді постановлена судом першої інстанції.
При цьому ухвала слідчого судді не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, скаржник не зважив, що у відповідності статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, зміст касаційної скарги скаржника зводиться, окрім іншого, до незаконності ухвали слідчого судді, що не може бути предметом касаційного розгляду.
Тобто скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання ОСОБА_5 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 червня 2020 року про повернення його апеляційної скарги, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3