Справа № 534/454/20
Провадження 1-кп/524/276/20
УХВАЛА

03.09.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі колегії судді : головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 28.01.2020 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 п.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

09.04.2020 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із Полтавського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 28.01.2020 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 п.1 КК України, який був розподілений головуючому судді ОСОБА_1 для розгляду колегіально у складі суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
23.07.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 20.09.2020 року.
У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладається на 28.10.2020 року, так як по справі не допитані потерпілий ОСОБА_9 та свідки, не досліджені всі письмові докази , також головуючий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 буде перебувати у щорічній основній відпустці до 19.10.2020 року включно, а у обвинуваченого ОСОБА_7 , 20.09.2020 року сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може ухилитись від явки до суду, так як вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, після вчинення злочину обвинувачений зник та його місцезнаходження було невідоме, також може знищити або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 та свідків, які не допитані у судовому засіданні, потерпілого ОСОБА_8 , який заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , так як не він йому наносив тяжкі тілесні ушкодження, захисника ОСОБА_6 , який заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики , на які посилається прокурор вважає на теперішній час не існують , в обвинуваченого ОСОБА_7 є міцні соціальні зв`язки, з батьками, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із якими він проживає разом за адресою: АДРЕСА_1 , де він і зареєстрований, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб, Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів , виконавчого комітету Горішньоплавніської міської ради Полтавської області № 20-22/8521 від 31.08.2020 року , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має добру репутацію, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав клопотання свого захисника, приходить до наступних висновків :
Згідно зі статтею 331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до частини другої статті 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
В пункті 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, зазначено, що сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяті місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
На вимогу ч. 4 ст. 12 КПК України кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 тримається під вартою з 28.02.2020 року до теперішнього часу, тобто приблизно 7 місяців.
Кримінальне провадження по суті до теперішнього часу не розглянуто, оскільки неодноразово у судове засідання не з,являлись потерпілий ОСОБА_9 , свідки сторони обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , явка яких не була забезпечена стороною обвинувачення у порушення вимог ст. 23 ч.3 КПК України майже 7 місяців.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_6 суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював , що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Враховуючи рішення ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції» судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, з батьками, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із якими він проживає разом , за адресою: АДРЕСА_1 , де він і зареєстрований, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб, Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів , виконавчого комітету Горішньоплавніської міської ради Полтавської області № 20-22/8521 від 31.08.2020 року , раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має добру репутацію.
Відносно заперечень прокурора, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт , а саме те що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин ,за який передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічним позбавленням волі, то суд їх вважає необгрунтованими, оскільки обвинувальним вироком суду не встановлено на теперішній час , що злочин вчинив саме ОСОБА_7 , а йому тільки висунуте обвинувачення у вчиненні злочину , передбаченого ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 п.1 КК України, також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Курд проти Туреччини» зазначено , що тримання під вартою не можна виправдати тільки тяжкістю злочину та у справі «Мамедова проти Росії»,також вказано, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходу розслідування є недостатнім. Також посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, може ухилятись від явки до суду не були підтверджені жодними доказами та прокурором не доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також не доведено нових ризиків, які б виправдовували продовження найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт ,строком на два місяці, а саме з 03 вересня 2020 року до 01 листопада 2020 року, зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_7 з`являтись на виклик до суду у попередньо визначений час на протязі терміну судового розгляду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це суд;носити електронний засіб контролю; зобов,язати обвинуваченого ОСОБА_7 здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності).
На думку суду саме вищевказаний запобіжний захід , у виді цілодобового домашнього арешту , буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 183, 331, 369 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_20 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.
Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 п.1 КК України запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, а саме до 01 листопада 2020 року.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_7 залишати місце свого проживання , а саме: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-з`являтись на виклик до суду у попередньо визначений час на протязі терміну судового розгляду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це суд;
-не залишати місце свого проживання цілодобово;
-носити електронний засіб контролю;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності).
Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_7 до місця фактичного проживання і звільнити з-під варти, на підставі п.1 ч.3 ст.202 КПК України.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень, на підставі ст.205 КПК України.
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ч.7 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Згідно ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суду.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3