У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" грудня 2020 р. м.Київ
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення слідчим ОСОБА_5 про підозру у кримінальному провадженні №0010531 від 23.12.2019,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Захисник адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 зі скаргою на повідомлення про підозру від 31.12.2019 у кримінальному провадженні №0010531 від 23.12.2019, в якій просить суд скасувати вказане повідомлення та зобов`язати слідчого або прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відповідних відомостей про оголошення підозри ОСОБА_3 .
В судовому засіданні захисники ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скаргу підтримали з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, посилаючись на те, що 31.12.2019 старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.
За наявною у сторони захисту інформацією з метою встановлення осіб, причетних до вчинення злочинів, слідчими органами в період з 23.12 по 31.12.2019 було проведено ряд слідчих дій, системний аналіз яких свідчить про те, що, за версією слідства, можлива причетність ОСОБА_3 до вказаного злочину була встановлена ще 23.12.2019 та підтверджена показами свідків і потерпілої.
Таким чином, з моменту встановлення факту можливої причетності ОСОБА_3 до злочину та до складання слідчим повідомлення пройшло не повних вісім календарних днів.
На думку захисту, протягом цього часу органом досудового розслідування не здійснено жодних процесуальних дій, передбачених ст.135 КПК України, щодо виклику ОСОБА_3 для проведення з останнім слідчих дій та вручення повідомлення про підозру. Відпрацювання можливих адрес проживання ОСОБА_3 було розпочато через 17 днів після винесення повідомлення про підозру.
Також з незрозумілих для захисту причин, 31.12.2019 орган досудового розслідування через зв`язок Укрпошта експрес направив повідомлення про підозру ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1 , і підтвердження про отримання ОСОБА_3 цінного листа з повідомленням про підозру в матеріалах провадження відсутні, що, на думку захисників, свідчить про його невручення у передбачений законом спосіб та відсутність будь-якого процесуального статусу у ОСОБА_3 .
Крім того, захисники вважають, що, оскільки станом на 08.02.2020 року органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_3 покинув територію України 25.12.2019 року рейсом Київ-Стамбул, то вручення повідомлення про підозру мало відбуватися в порядку, передбаченому розділом ІХ КПК України, чого стороною обвинувачення зроблено не було.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на обґрунтованість та законність оголошеної ОСОБА_3 підозри. На думку прокурора, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні слідчим суддею.
Крім того, у зв`язку з тим, що підозрюваний на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся, повідомлення про підозру було вручене у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.
Оскільки органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований на території АРК, а останнє місце проживання його було в квартирі, що належить його матері, за адресою: АДРЕСА_2 , то відповідно туди і направлялося поштою повідомлення про підозру.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про час і місце розгляду скарги своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Підозрюваний ОСОБА_3 також в судове засідання не з`явився, за повідомленням прокурора знаходиться у міжнародному розшуку, згідно пояснень захисників на території України не перебуває.
Учасники судового провадження не заперечували проти розгляду скарги без участі слідчого та підозрюваного.
Вислухавши доводи захисників, пояснення прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження (які прокурор вважав за необхідне надати суду для дослідження та відкриття на даній стадії стороні захисту) у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.
23.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.359, ч.1 ст.263КК України (кримінальне провадження №0010531).
31.12.2019 у вказаному кримінальному провадженні слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263КК України.
02.01.2020 старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м.Києві підозрюваному ОСОБА_3 були надіслані повістки про виклик на 06.01.2020, 07.01.2020, 08.01.2020 року для участі у слідчих діях, однак у вказані дату та час останній на виклик не прибув, про причину неявки не повідомив.
Постановами старшого слідчого ОСОБА_5 від 09.01.2020 підозрюваного ОСОБА_3 було оголошено в розшук та в міжнародний розшук, та в подальшому, враховуючи, що місцезнаходження підозрюваного невідоме, провадження у справі зупинено.
Згідно з частиною 1 статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 276 КПК України встановлено, що повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.
У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Вказана вище глава Кодексу має назву «Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід». За правилами частини 1 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Згідно частини 2 наведеної статті Кодексу у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно частини 6 статті 135 КПК України повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.
Таким чином, на випадок неможливості безпосереднього вручення слідчим повідомлення про підозру особі в день його складання, КПК України містить низку бланкетних норм, які зрештою відсилають до загального порядку, встановленого для виклику слідчим, прокурором, судового виклику у кримінальному провадженні.
Такий порядок виклику не вимагає обов`язкового вручення повідомлень персонально особі, щодо якої воно складене.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскільки органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований на території АРК, а останнє місце проживання його було в квартирі, що належить його матері ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , то відповідно за вказаною адресою слідчим і направлялося поштою повідомлення про підозру та в подальшому повістки про виклик для проведення слідчих дій (на 06.01.2020, 07.01.2020, 08.01.2020), однак на вказані виклики до слідчого підозрюваний жодного разу не з`являвся.
Із урахуванням викладеного, враховуючи неможливість вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру в день його складення слідчим або прокурором, воно було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що у повному обсязі відповідає вимогам ст.ст.135, 278 КПК України.
При розгляді даної скарги слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні «К.Г. проти Німеччини», Європейський суд з прав людини зазначає, «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи пред`явлення обвинувачення.
Із огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення, зокрема і вимозі дотримання порядку здійснення повідомлення про підозру. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.
Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, аналіз змісту ч.1 ст.42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
У той же час передумовою наявності обґрунтованості підозри та підстав для застосування запобіжного заходу є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.
У даному випадку в повідомленні про підозру ОСОБА_3 від 31.12.2019 року, належним чином вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, оскаржуване повідомлення про підозру викладене згідно ст.277 КПК України.
З наданих прокурором матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події (ПКіВ «Гідропарк») від 23.12.2019 року; протоколом огляду місця події (трупа ОСОБА_10 ) від 23.12.2019 року; протоколом огляду місця події (автомобіль з ознаками підпалу, що виявлений під мостом Патона) від 23.12.2019 року; протоколом огляду місця події (мобільний телефон марки Хуавей, що виявлений під мостом Патона) від 23.12.2019 року; протоколом огляду місця події (автомобіль марки Мерседес С200 з ознаками підпалу) від 24.12.2019 року; протоколом огляду місця події (дослідження трупу ОСОБА_10 ) від 24.12.2019 року; протоколом огляду місця події (автомобіль марки Тойота Кемрі, д.н.з. НОМЕР_1 ) від 24.12.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 28.12.2019 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 23.12.2019 року; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 25.12.2019 року; ОСОБА_14 , ОСОБА_17 від 26.12.2019 року; ОСОБА_16 , ОСОБА_18 від 27.12.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 24.12.2019 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 від 26.12.2019 року; ОСОБА_18 від 27.12.2019 року; лікарським свідоцтвом про смерть № 020-2895 від 24.12.2019; протоколом перегляду відеозаписів від 02.01.2020 року, іншими доказами в їх сукупності.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Положення ч.2 ст.8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.
Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
У відповідності до вимог ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване повідомлення про підозру підписане та вручене уповноваженою особою, відповідно до ст.ст.135, 277, 278 КПК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
Слідчий суддя звертає увагу, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.276-278, 303, 306, 307, 369-376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення слідчим ОСОБА_5 про підозру у кримінальному провадженні №0010531 від 23.12.2019 залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 12-00 годині 31 грудня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1