Справа № 350/632/20
Провадження № 11-сс/4808/29/21
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду від 18 січня 2021 року про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду від 18 січня 2021 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання, за адресою АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, санкцією якої передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, тому наявні ризики того, що усвідомлюючи невідворотність кримінальної відповідальності він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, невиключається можливість вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що запропонований слідчою запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вона порушує його законні права та інтереси, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім цього, апелянт вказує, що судом не взято до уваги, що матеріальна шкода відсутня, потерпілі не мають до нього жодних претензій, як і він до них, як до підозрюваних, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання. Також вказує, що слідчим суддею помилково зазначено 1992 рік його народження, хоча насправді правильним є 1999 рік.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просять ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який вважає АС підозрюваного безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Рожнятівського районного суду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався в повній мірі.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК. Відомості по даному факту 13.04.2020 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100, за ч. 2 ст. 296 КК. 03.12.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України..

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується й колегія суддів.

Звертаючись до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, органом досудового слідства долучені наступні докази: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 13.04.2020 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 296 КК України, з якого вбачається, що 13.04.2020 року біля 22-00 год. перебуваючи в с. Ясень неподалік магазину «Вікторія» мешканці с. Ясень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 в ході раптово виниклого конфлікту нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 3); протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.04.2020 року (а.с.п. 5); протокол огляду місця події від 13.04.2020 року (а.с. 6); протокол допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 (а.с. 7-9, 12-13, 16-18); висновки експерта (а.с. 10-11, 14-15,); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 08.12.2020 року (а.с. 30).

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Критерії для застосування того чи іншого запобіжного заходу встановлені у ч. 1 ст. 194 КПК України і передбачають наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Виходячи зі змісту ст. 177 КПК України виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, застосування таких заходів завжди має бути пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим цією статтею. Прокурор зобов`язаний довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Крім того, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного, слідчий суддя бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При цьому, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 встановлена його причетність до оголошеної підозри, що підтверджується повідомленням про підозру.

Всупереч тверджень апелянта, викладених в апеляційній скарзі, слідчий суддя правильно встановив, що зазначена у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК.

Щодо доводів підозрюваного щодо відсутності заявлених органом досудового слідства ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, колегія суддів погоджується з тим, що ризик вчинення ОСОБА_8 нового злочину ані стороною обвинувачення, ані слідчим суддею належним чином не вмотивований.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає не доведеним слідчим та прокурором існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ймовірного вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень та продовження ним злочинної діяльності, як про це наголошено у клопотанні слідчого, оскільки виходячи з репутації підозрюваного, його соціальних зв`язків, способу життя та відомостей що його характеризують, зокрема те, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання, вказані обставини, у своїй сукупності спростовують наявність цього ризику.

В той же час, колегія суддів вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ст. 177 КПК.

Так, ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового слідства та суду ймовірний, оскільки останній усвідомлює неминучість покарання за інкриміноване йому діяння.

Ризик незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , також є вірогідним, оскільки потерпілі є родичами, й останній може вжити заходи тиску на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності, також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді й в частині ймовірного тиску на свідків, адреси мешкання яких відомі підозрюваному, з метою зміни ним показань або відмови від їх надання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, колегія суддів враховує те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя, виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених стороною обвинувачення, проте, з урахуванням викладеного вище, на переконання колегії суддів, щодо підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати такий запобіжний захід як цілодобовий арешт у певний проміжок часу, виходячи з того, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, який може здійснити підозрюваний та на які вказує слідчий у клопотанні.

Приймаючи рішення про обрання саме такого запобіжного заходу як домашні арешт із забороною залишати житло в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., колегією суддів вважає його неналежним і співмірним запобіжним заходом, виходячи й із ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що є нетяжким злочином, санкція статті якого, передбачає покарання до 4 років позбавлення волі.

В той же час, доводи апелянта про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з мотивуванням про те, що він з`являється за першою вимогою до слідчого та суду, а також доводи про відсутність будь-якої матеріальної шкоди від його дій, самі по собі не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на запропонований ним вид.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄРДР), висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Доводи ОСОБА_8 в частині того, що його дії, якщо і містять ознаки кримінального правопорушення, то виключно у формі приватного обвинувачення, не можливо перевірити на даній стадії судового провадження, виходячи саме з того, що слідчий суддя не вправі наперед приймати рішення по суті, зокрема щодо винуватості або невинуватості особи, підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Посилання апелянта на те, що досудове слідство находиться на завершальній стадії, подія мала місце понад 9 місяців потому, жодних заяв про будь-який тиск з його боку на свідків чи потерпілих не має, з потерпілими він примирився, були оцінені колегією суддів разом з іншими обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, апелянтам не наведено жодних необхідних та достатніх обґрунтувань щодо необхідності зміни йому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту саме на особисте зобов`язання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що запобіжний захід має певні строки, та особа не позбавлена можливості у разі зміни обставин звернутись із заявою про зміну запобіжного заходу.

При вирішенні питання щодо часу перебування підозрюваного під домашнім арештом, колегія також виходила з метою забезпечення обвинуваченому права щодо працевлаштування.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що слідчим суддею невірно в ухвалі зазначений 1992 рік народження підозрюваного, оскільки згідно із наявних у матеріалах справи документів, вірним є саме 1999 його рік народження.

За таких обставин, АС підозрюваного ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.01.2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, скасувати та прийняти нову.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із забороною залишати житло в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 згідно з ч. 5 ст. 194 КПК наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду на виклики;

2)не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора та суду із населеного пункту, в якому він проживає;

3)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Попередити підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу Національної поліції за місцем відбування підозрюваним домашнього арешту - Рожнятівське відділення поліції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, для виконання.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Встановити строк дії ухвали апеляційного суду про домашній арешт до 19 березня 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5