Провадження № 1-в/638/81/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, -
в с т а н о в и в:
Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду з клопотанням про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивоване тим, що в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 відбуває покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до 3 років одного місяці позбавлення волі. Початок строку 23.01.2015.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Засуджений ОСОБА_3 направив через адміністрацію установи заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності.

Представник колонії в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду вищевказаного подання, згідно ч. 5 ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2014, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2014, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська від 13.11.2014 року за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України, менш суворого, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015, затверджено угоду від 24.02.2015 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №.0002653 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України і призначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання у виді одного року і одного місяця позбавлення волі, не відбуте ОСОБА_3 за вироком Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська від 03.12.2014 за ч. 2 ст.ст. 309, 70 КК України, і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць, з конфіскацією всього належного йому майна. Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено попередню - тримання під вартою, початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислюють - з 23.01.2015.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, яким на підставі ч. 2 ст. 188 внесено зміни до зокрема до статті 309 КК України, у зв`язку з чим начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся з відповідним поданням до суду.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни зокрема до частин 1 статті 309 КК України, та викладено їх в наступній редакції:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч. 1ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч.2 ст.309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першої даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання, беручи до уваги те, що пом`якшення призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України не поліпшить становище засудженого та не пом`якшить покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2014 та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2014. Що стосується вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015, який керівник установи просить привести у відповідність, суд звертає увагу, що вказаним вироком було затверджено угоду про визнання винуватості, а тому невиконання вироку має наслідки його скасування.
Керуючись ст. 5, 72-74 КК України, ч. 2 ст. 58 КВК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ, ст. 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1