Справа 366/2775/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1332/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болотня, Іванківського району, Київської області, громадянина України, українця, працюючого оператором пульта керування у виробництві стінових виробів філії ПАТ з іноземними інвестиціями «Слобожанська будівельна кераміка» у с. Озера Бородянського району Київської області, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в смт. Іванків, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 07.12.2018 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 21061 білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Богдана Хмельницького в с. Болотня Іванківського району Київської області в напрямку перехрестя з вул. Чапаєва та Б. Хмельницького, навпроти будинку № 59, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, в порушення вимог ПДР України, а саме: п. п. 12.2, відповідно до якого водій транспортного засобу у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п. п. 12.3. відповідно до якого водій у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. п. 12.4, відповідно до якого водій транспортного засобу у населених пунктах повинен рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год.

Так, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 21061 булого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , та будучи не уважним, належним чином не стежачи за обстановкою на дорозі, не обрав належної швидкості руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку відносно руху автомобіля марки ВАЗ під керуванням ОСОБА_7 , в наслідок чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Іванківської лікарні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням відламків, закритий перелом правої малогомілкової кістки у середній третині зі зміщенням відламків, закритий перелом обох ладіжок лівої гомілки зі зміщенням відламків, закритий перелом бугристості дистальної фаланги 3-го пальця, закритий перелом бугристості і основи дистальної фаланги 4-го пальця, правої кисті, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині відшкодування моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень. Змінити в частині відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 22 902 гривень.

В обґрунтування своїх вимог представник потерпілого послався на те, що вирок суду в частині вирішення питання щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди є необґрунтованим. Вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, наявні докази, які підтверджують моральні страждання, які полягали в нанесенні тілесних ушкоджень, пережитих операцій, постійних хвилюваннях ОСОБА_9 за своє здоров`я та те, що потерпілий не може повноцінно реалізувати свої фізичні можливості.
Потерпілий ОСОБА_9 до суду подав заяв, в якій просив розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку представника потерпілого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у відповідності до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, погодився на розгляд провадження в порядку ст. 349 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги представника потерпілого виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 стосовно незаконності вироку в частині вирішення цивільного позову, апеляційний суд виходить з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на користь ОСОБА_9 200 000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 22 902 гривень.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, суд першої інстанції, стягуючи зі ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 розмір моральної шкоди в сумі 50 000 грн. не в повній мірі врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, тривалість та глибину моральних страждань, які зазнав потерпілий, що полягали в нанесенні тілесних ушкоджень, пережитих операцій, постійних хвилюваннях ОСОБА_9 за своє здоров`я та те, що потерпілий не може повноцінно реалізувати свої фізичні можливості та потребує реабілітації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що саме розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Крім того, згідно з вимогами ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог абз. 7 п. 2 ч. 3 та абз. 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються як підстави для задоволення цивільного позову, так і рішення про цивільній позов.

Тобто, відповідно до вимог вказаних вище статей кримінального процесуального закону суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, вказавши норму матеріального права, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Вказані вимоги при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди, судом першої інстанції були дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, судом першої інстанції не вирішено питання щодо заявленого цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме не зазначено чи задоволено цивільний позов повністю або частково чи взагалі відмовлено в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення судом першої інстанції вимог закону є істотними, тому колегія суддів вважає, що вирок в частині відшкодування потерпілому матеріальної шкоди слід скасувати з призначенням нового розгляду в зазначеній частині в порядку цивільного судочинства, за результатами якого слід ухвалити законне, вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог матеріального та процесуального законів України, при цьому ретельно перевірити матеріали провадження та докази, надані його сторонами на підтвердження своїх позицій щодо сум, які підлягають стягненню з винної особи у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу представника потерпілого слід задовольнити частково, а вирок у частині вирішення відшкодування потерпілому моральної шкоди змінити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 100 000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди. Вирок суду в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди - скасувати, призначити новий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 100 000 (сто тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Вирок суду в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в цій частині в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Суддя Суддя Суддя