Справа № 572/2060/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

представника ВК - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відеоконференції клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» про приведення у відповідність вироку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ростов-на-Дону Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ :

ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» звернулась до суду із клопотанням в порядку ст.539 КПК України про приведення у відповідність до вимог закону вироку, ухваленого відносно ОСОБА_5 . Рівненським районним судом Рівненської області18 вересня 2019 року.

Подання подано до Сарненського районного суду Рівненської області на підставі п.2 ч.2 ст.539 КПК України, якою передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених в тому числі, п.13 частини першої статті 537 цього Кодексу (тобто, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України).

В обґрунтування поданого клопотання вказано, що засуджений відбуває покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року, яким він визнаний винним за ч.2 ст.309 КК України за незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно. ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» вважає, що відсутні правові підстави для кваліфікації дій засудженого за ч.2 ст.309 КК України, через що дії останнього слід перекваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України із зарахуванням невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2016 року. В зв`язку із наведеним установа просить на підставі ч.3 ст.74 КК України привести вказаний вище вирок відносно ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2019 року.

Так, відповідно до вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2016 року, призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Пунктом 188 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2019 року, на який посилається в обґрунтування подання установа, частину другу викласти в такій редакції: 2.ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, відповідно до санкції частини 2 статті 309 КК України, за вказаною нормою призначається покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.3 ст.74 КК України - призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Отже, вказана норма, на яку в поданні посилається ДУ, передбачає можливість зміни виключно призначеної судом міри покарання, в разі, якщо новим законом внесені зміни до санкції статті.

В даному же випадку установа виконання покарань посилається на виключення із нової редакції ч.2 ст.309 КК України однієї із кваліфікуючих ознак, що не є підставою для застосування ч.2 або ч.3 ст.74 КК України, оскільки засудженому визначено покарання за діяння, яке залишається кримінально караним та у межах санкції, визначеної новим законом.

Враховуючи ті обставини, що покарання ОСОБА_5 вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року за ч.2 ст.309 КК України було визначено у відповідності до санкції цієї статті, встановленої Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2019 року підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2019 року вироку стосовно ОСОБА_6 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Cуддя