Справа № 515/434/20
Провадження № 1-кп/515/922/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

14 серпня 2020 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12 00049 від 19.03.2020 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Трапівка Татарбунарського району

Одеської області, українця, громадянина України, ві-

йськозобов`язаного, з неповною середньою освітою,

не одруженого, не судимого, працюючого за наймом,

зареєстрованого по АДРЕСА_1 , але проживаючо-

го по

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2020 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого ме- шкання біля будинку по АДРЕСА_2 , під час конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_8 застосовував стосовно останньої фізичну силу. Намагаючись припинити побиття ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , який в той час проходив біля зазначеного будинку, підійшов до ОСОБА_6 та зробив йому зауваження, після чого лег- ко відштовхнув обвинуваченого від його матері, яка лежала на землі. На такі дії ОСОБА_5 обвинувачений відреагував агресивно і, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 два удари металевим обухом сапи, яку тримав в руках, по лівому плечу поте- рпілого, спричинивши тим самим тілесне ушкодження у вигляді перелому верхньої третини лівої плечової кістки з синцем, яке в єдиному морфологічному комплексі, не було небезпечним для жи- ття, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном по- над 3-х тижнів (більше 21 дня) та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і розповів, що 08.03.2020 р. після 18 год. він на вулиці біля свого будинку в с. Трапівка сварився зі своєю матір`ю ОСОБА_8 . До нього в цей час підійшов ОСОБА_5 та запропонував припинити сварку та відштовхнув його від матері, яка лежала на землі. Він, розлю- тившись, металевим обухом сапи, що була в його руках, двічі вдарив потерпілого по лівому плечу. Під час перебування потерпілого у лікарні і після цього він з потерпілим не зустрічався, допомоги з приводу лікування не надавав.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що 08.03.2020 р. близько 19 год. обвинувачений в про- цесі сварки здійснював побиття своєї матері ОСОБА_8 , яка потім впала на землю. Він у цей час був неподалік і вирішив припинити побиття зазначеної особи і підійшов до обвинуваченого, зробив йому зауваження та легко відштовхнув від його матері. ОСОБА_6 з сапою в руках спо- чатку забіг у двір свого будинку, після чого, коли він нахилився над ОСОБА_8 , наніс йому 2-3 удари металевим обухом сапи по лівому плечу, від чого утворився перелом. За час його перебува- ння у лікарні і після виходу з лікарні обвинувачений не підходив до нього, ніякої допомоги не на- давав, не вибачився за вчинене.

Обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорювались, тому судом, від- повідно до ч.3 ст.349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження доказів показів свід- ків, дослідження письмових доказів, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з тим, щоб судовий розгляд було обмежено його та потерпілого допитом, а також дослідженням матеріалів, що стосуються його особистості. Йому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оскаржити в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він умисно запо- діяв потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.

При вирішенні питання про призначення покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим, дані про його особу та всі обставини справи.

ОСОБА_6 сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідально- сті, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також суд враховує досудову доповідь стосовно обвинуваченого, підготовлену Татарбунарсь- ким районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, відповідно до якої, даний орган вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства (а. с.22-25). Разом з тим, суд приймає до уваги оцінювання представником органу пробації ризиків вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільст- ва, у тому числі для окремих осіб, ці ризики оцінюються як середні (а.с.25)

Хоча у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що розкаявся у вчиненому, але суд не може це розглядати як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки його дії не свідчать про щире каят- тя. Так, після спричинення потерпілому тілесного ушкодження, який перебував тривалий час на стаціонарного лікуванні, він не надавав матеріальної допомоги, не цікавився його становм здоро- в`я, уникає з ним зустрічей. Тому ствердження обвинуваченого про розкаяння у вчиненому суд не вважає щирими і розглядає їх як намір, таким чином, помякшити відповідальність за вчинене.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і пере- виховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах обмеження його волі.

Підстав для застосуванням до обвинуваченого дії ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.

Оскільки обвинувачений працює без оформлення трудових відносин, то призначення йому по- карання у вигляді виправних робіт не є обгрунтованим.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопо- рушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмежен- ня ня волі строком на 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затрима- ння після звернення вироку до виконання.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про- голошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1