Дата документу 12.08.2020 Справа № 554/4020/20
Провадження №1-кс/554/7613/2020
УХВАЛА
іменем України
12 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , яка полягає у невирішенні питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000425 від 25 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, у якій він просить зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19 травня 2020 року про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000425 від 25 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України в найкоротші строки та згідно положень КПК України.

Скарга мотивована тим, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000425 від 25 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

19 травня 2020 року адвокатом ОСОБА_3 поштовим відправленням було відправлено клопотання про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000425, дане клопотання було отримано 21 травня 2020 року. Однак будь-якої інформації щодо стану розгляду клопотання заявнику не повідомлено. На момент подання скарги жодної відповіді на адресу адвоката не надходило, що на його думку, свідчить про допущену бездіяльність з боку слідчого. На підставі викладеного заявник звернувся за судовим захистом та просить задовольнити подану скаргу.

Заявник адвокат ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, причини неявки суду не відомі. Матеріали кримінального провадження №0000425 у судове засідання не надані.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи стислі процесуальні строки розгляду скарги та волевиявлення заявника, його повторну неявку до суду без поважних причин, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши суть скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із цим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, про що зазначено у ст.26 КПК України.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_3 повторно оскаржує бездіяльність слідчого щодо відмови у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, тоді як наведені у скарзі вимоги вже були предметом судового контролю на досудовому провадженні і правову оцінку вказаної бездіяльності вже надано ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09 липня 2020 року.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09 липня 2020 року скаргу задоволено; зобов`язано уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000425 від 25 березня 2020 року, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 21 квітня 2020 року в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України, з повідомленням про результати його розгляду або винесенням відповідного процесуального рішення.

Зазначена ухвала відповідно до ч.5 ст.532 КПК України набрала законної сили з моменту її проголошення.

Відповідно до ст.533 КПК України ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Оскільки бездіяльність, яка полягає у невиконанні рішення слідчого судді законодавець не відніс до бездіяльності, яка може бути оскаржена слідчому судді під час досудового розслідування, а повторне звернення зі скаргами, які вже були предметом судового розгляду, кримінальним процесуальним законом не передбачено і таке звернення по суті суперечить засадам законності та правової визначеності, а відтак адвокатом фактично подано скаргу на бездіяльність, яка є тотожною тій, що була розглянута та за наслідками її розгляду прийняте вищевказане процесуальне рішення.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що вимоги заявника зводяться до повторного покладення на слідчого обов`язку щодо тотожного клопотання, що не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм, передбачених Главою 26 КПК України.

За правилами ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, яка не передбачає можливості повторного розгляду скарги тієї ж самої особи на ті ж самі дії тієї ж особи.

Виходячи із положень ст.26 КПК України, згідно яких слідчий суддя має вирішувати лише ті питання, що винесені на їх розгляд та віднесені до його повноважень.

Враховуючи, що фактично питання, яке порушується у даній скарзі, зокрема, щодо зобов`язання слідчого розглянути клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000425 вже вирішено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09 липня 2020 року, дана ухвала підлягає обов`язковому виконанню, а отже, необхідності у повторному вирішенні даного питання немає.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні вимог скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , яка полягає у невирішенні питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000425 від 25 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1