Справа № 693/813/20
Провадження № 1-кп/702/17/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову у задоволенні клопотання
про скасування арешту майна

21 січня 2021 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 14.02.2019,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження прокурора - ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

в с т а н о в и в :
В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000045 від 14.02.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

На адресу суду 21.01.2021 від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту, відповідно до якого ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2020 накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: корпоративні права ТОВ «Техдорбуд» - розмір внеску до статутного фонду 5000,00 грн; земельну ділянку кадастровий номер :01:049:0083 площею 0,25 га, яка на праві власності належить ОСОБА_3 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 ; банківські рахунки ОСОБА_3 , що відкриті в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 (кредитний), НОМЕР_2 (кредитний), НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (зарплатний), НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 (кредитний), НОМЕР_18 (кредитний), НОМЕР_19 , НОМЕР_20 (кредитний), НОМЕР_21 , із забороною його використання, відчужування та розпорядження.

ОСОБА_3 із вказаною ухвалою суду не погоджується, оскільки остання порушує законні права ОСОБА_3 як власника майна, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи, що вказане рішення суду, приймалося без участі власника майна ОСОБА_3 (суд не повідомляв про дату і час розгляду клопотання про арешт), останній не міг скористатися своїм правом та спростувати ряд обставин на які у своєму клопотанні про накладення арешту, всупереч вимог ст. 92 КПК України, посилався слідчий та які водночас не відповідали фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення арешту на майно слідчий суддя не врахував вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України. У мотивувальній частині ухвали про арешт майна зазначено: «Враховуючи вищевикладене та враховуючи, що існує реальна загроза відчуження вказаного майна, яке тимчасово не вилучалось, а санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає додаткове покарання - конфіскацію майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання підлягає до задоволення».
Проте, судом не враховано критерії, що зазначені у ч. 2 ст. 173 КПК України: не враховано наслідки арешту майна для ОСОБА_3 ; не враховано співмірність та розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження; не враховано відсутність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; не враховано розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

При накладені арешту, судом не взято до уваги, що рахунок, який відкритий ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк»: 300678, є зарплатним та гарантується Законом України «Про оплату праці». Будь-яких інших джерел доходу необхідного для життя, а тим більше враховуючи умови карантину у ОСОБА_3 немає.

Так само, рахунки на які накладено арешт: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , 432912 являються кредитними.

Згідно обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 , останній нібито заволодів грошовими коштами Жашківської міської ради у сумі 2 471 526,40 грн, вказана сума також підтверджується цивільним позовом.

У свою чергу, ринкова вартість: корпоративних прав TOB «Техдорбуд» - розмір внеску до статутного фонду 5000,00 грн; земельної ділянки кадастровий номер :01:049:0083 площею 0,25 га - 282 000,00 грн; квартири за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 2 256 000,00 грн. повністю покриває вищевказану суму ніби заподіяної шкоди ОСОБА_3 . Загальна вартість вказаного майна становить 2 543 000,00 грн.

Накладаючи арешт на майно ОСОБА_3 , у тому числі зарплатні та кредитні картки, суд посилався на Договір №38 від 04.06.2018, укладений між ТОВ «Техдорбуд», в особі директора ОСОБА_3 та Жашківським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, відповідно до якого Виконавець гарантує досягнення показників виконання капітального ремонту автомобільної дороги, зазначених у проектній документації та можливість експлуатації об`єктів відповідно до Договору протягом трьох років після прийняття об`єктів Замовником; перебіг гарантійного терміну експлуатації об`єкта розпочинається з дати прийняття робіт і продовжується на строк, впродовж якого об`єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, відповідальність за які несе Виконавець.

Важливою обставиною, яка ставить під сумнів об`єктивність дій заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 при зверненні до суду із клопотанням про накладення арешту, є замовчування факту, що згідно, листа-відгуку №263 від 24.04.2020 виданого Жашківським ВУЖКГ/Замовником, виконані ТОВ «Техдорбуд» будівельні роботи з «Капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Заводська м. Жашків Черкаської області (коригування)» відповідно до умов договору будівельного підряду №38 від 04.06.2018, повністю відповідають положенням проекту та результатом авторського нагляду. Під час виконання робіт було достатньо технічного потенціалу та була наявна необхідна кількість робітничих кадрів. В процесі експлуатації зазначеного об`єкту відсутні факти виявлення недоліків щодо якості виконання робіт.

Таким чином, вищевказана обставина повністю спростовує твердження суду щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_3 . Більше того, станом на сьогодні, гарантійний термін на виконані роботи ще не закінчився.

Просить скасувати арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2020 із частини банківських рахунків ОСОБА_3 , що відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 (кредитний), НОМЕР_2 (кредитний), НОМЕР_7 (зарплатний), НОМЕР_17 (кредитний), НОМЕР_18 (кредитний), НОМЕР_20 (кредитний).

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту.

В судовому засіданні представник цивільного позивача заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 клопотання підтримав, просить його задовольнити, з підстав викладених у клопотанні. Пояснив суду, що вважає, що арешт на майно ОСОБА_3 накладено незаконно. Ухвала суду про накладення арешту на майно була оскаржена до апеляційного суду, за результатами розгляду залишена без змін. Арешт майна обвинуваченого ОСОБА_3 не є співмірним із шкодою, яка встановлена у кримінальному провадженні та заявленим цивільним позовом, обвинувачений не має коштів на існування, оскільки позбавлений можливості знімати кошти із зарплатного карткового рахунку на який накладено арешт, має кредит у АТ КБ «ПриватБанк» та зобов`язаний вносити кошти для погашення заборгованості, оскільки на рахунок накладено арешт, він не має змоги виконувати зобов`язання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника ОСОБА_4 підтримав, просить його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про скасування арешту, докази, якими воно обґрунтовується, інші докази в рамках розгляду клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2020 накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Техдорбуд» - розмір внеску до статутного фонду 5000,00 грн; земельну ділянку кадастровий номер :01:049:0083, площею 0,25 га, яка на праві власності належить ОСОБА_3 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 ; банківські рахунки ОСОБА_3 , що відкриті в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_22 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , із забороною його використання, відчужування та розпорядження.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що існує реальна загроза відчуженню вказаного майна, яке тимчасово не вилучалось, а санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає додаткове покарання - конфіскацію майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до змісту клопотання обвинувачений ОСОБА_3 не погоджується з ухвалою суду, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Суд не наділений повноваженнями скасовувати ухвалу суду першої інстанції про накладення арешту на майно, а оцінює обставини, що можуть свідчити про відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження або про необгрунтованість накладеного арешту.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна з зарплатного рахунку ОСОБА_3 захисник обвинуваченого подав до суду виписку з рахунку по картці НОМЕР_23 , з якої вбачається, що у період з 31.01.2020 до 21.05.2020 ОСОБА_3 нараховано кошти зарплата Дорбуд Сервіс ТОВ. Ухвала про накладення арешту на майно винесена 06.05.2020, тобто заробітна плата нараховувалась на цей рахунок до застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Доказів того, що заробітна плата нараховувалась після накладення арешту на майно матеріали клопотання не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата працівників підприємств на території України виплачується у грошових знаках, що мають законний обіг на території України. Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Будь-яких обмежень щодо отримання заробітної плати за місцем роботи через установи банків (шляхом відкриття іншого рахунку) чи поштовими переказами на вказаний обвинуваченим рахунок судом не встановлено.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна з кредитних рахунків ОСОБА_3 захисник обвинуваченого подав до суду виписки про наявність заборгованості у АТ КБ «ПриватБанк», проте доказів того, що він не має можливість сплачувати заборгованість через касу банку чи шляхом перерахування коштів з іншого рахунку (картки) до суду не надано.

На підтвердження неспівмірності накладеного арешту до клопотання додано роздруківки з інтернет ресурсу (сайту продажів ОЛХ) про продаж нерухомого майна -квартири та земельної ділянки з оголошеною продавцем вартістю схожих об`єктів, що не може бути прийнято судом до уваги, оскільки реальної вартості майна ОСОБА_3 , на яке було накладено арешт, дані роздруківки не відображають.

Подання до суду доказів, яким сторона захисту обґрунтовує клопотання не є достатнім для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 . ОСОБА_4 про скасування арешту, оскільки не доводить неправомірність його накладення чи відсутність необхідності в його продовженні.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. У даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов на суму 2 471526,40 грн.

Таким чином, враховуючи те, що на даний час у кримінальному провадженні триває судовий розгляд, санкція статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, у справі заявлено цивільний позов на суму 2 471 526,40 грн, суд вважає, що арешт накладений на банківські рахунки є співмірним тимчасовим обмеженням прав ОСОБА_3 , інших обставин для скасування арешту рахунків, які стали підставою для його накладення чи неправомірності його накладення не доведено, доказів неможливості отримувати заробітну плату чи сплачувати кредит не надано, а тому суд вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає, подальше збереження арешту майна буде відповідати завданням кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України та меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим суд не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174, 350, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 191 КК України, відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.01.2021 о 8 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1