Провадження №1-кс/523/3947/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 р. Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м.Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06.03.2020р. в рамках кримінального провадження №0000868, внесеного 09.02.2016р. до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Власником арештованого майна є ОСОБА_3 , підозра у скоєнні кримінального правопорушення йому не пред`являлася, реалізувати своє право власності на майно та користуватися ним не має можливості через перебування майна під арештом. На даний час немає потреби перебування майна під арештом, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси власника майна, що і стало підставою для звернення до суду.
На адресу суду заявник ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про підтримання поданого клопотання та прохання задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.
В судове засідання прокурор не з`явився, був повідомлений належним чином про час та дату судового засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду клопотання не надав, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню за наступних підстав.
Так, згідно ст.174 кримінально-процесуального Законодавства України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, згідно Узагальнення ВССУ від 07.02.2014р., арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
За ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим та прокурором не підтверджено факт відповідності арештованого майна, що належать ОСОБА_3 , критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Так, 06.03.2020р. ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси було накладено арешт на майно, яке було вилучено 21.02.2020р., під час проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000868, внесеного 09.02.2016р. до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю та використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно, є власником майна, що в ньому знаходилось.
Слід звернути увагу на те, що органами досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні до теперішнього часу власнику арештованого майна не повідомлено про підозру та не висунуто обвинувачення. Крім того, в рамках кримінального провадження жодну особу не визнано потерпілою особою.
Протягом тривалого часу не вчинено жодних слідчий дій із арештованим майном та не призначено будь-якої експертизи.
Крім того, прокурором не надано жодного переконливого та обґрунтованого доказу щодо необхідності подальшого перебування вилученого під час обшуку майна під арештом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06.03.2020р. арешт на майно, яке було вилучено 21.02.2020р., під час проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000868, внесеного 09.02.2016р. до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1