гСправа № 196/742/20 Провадження №1-кп/0187/317/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження № 0000211 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 та законного представника заступника начальника служби у справах дітей Царичанської РДА ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2020 близько 09 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 прибув на велосипеді марки «України», чорного кольору, чоловічого типу до р. Оріль, поблизу дитячого табору «Дорожник» в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, де побачив мопед марки «Defiant», 2008 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номера, який належить ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, підійшов до мопеда марки «Defiant», який належить ОСОБА_7 , та втілюючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, без будь-якого дозволу, не маючи користування транспортним засобом, з метою використання у власних потребах, сів на мопед та запустив двигун даного мопеда за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення, тим самим отримав змогу вільно розпоряджатись мопедом та поїхав з місця події, тим самим умисно таємно незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом марки «Defiant», 2008 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номера, вартістю 7350 грн, належний ОСОБА_7 .

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив, що він дійсно 28.05.2020 прибувши на велосипеді до р. Оріль, поблизу дитячого табору «Дорожник» побачив ОСОБА_8 . Дочекавшись поки останній піде рибачити він, маючи намір покататися на мопеді ОСОБА_8 відкотив його і запустив двигун за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення. В подальшому його на даному мопеді виявили працівники поліції. Шкодує та щиро розкаюється у вчиненому. Зобов`язуються не допускати вчинення правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився та надав до суд заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.

Так, відповідно до заяви про злочин ОСОБА_7 від 28.05.2020, він просить притягнути до відповідальності особу, яка викрала його мопед марки «Defiant». При цьому як на особу, яка вчинила дану крадіжку, він вказав на ОСОБА_3

28.05.2020 проведено огляд місця події, а саме, територія берегу р. Оріль та зафіксовано місце де ОСОБА_7 залишив мопед «Defiant», що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії та фототаблицею до нього.

28.05.2020 проведено огляд територія асфальтового заводу в смт. Царичанка та зафіксовано місце перебування мопеда марки «Defiant» поряд з яким перебував ОСОБА_3 .

За розпискою від 28.05.2020 потерпілому повернуто мопед марки «Defiant».

Згідно висновку експерта № 1725 від 03.06.2020 середня ринкова вартість мопед марки «Defiant» 2008 року випуску становить 7350 грн.
03.06.2020 за результатами проведеного пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_9 , останній за характерними ознаками впізнав ОСОБА_3 як особу як в смт. Царичанка поблизу вул. Будівельна намагався завести мопед «Defiant».

Крім того, 11.06.2020 за результатами проведеного пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 , остання за характерними ознаками впізнав ОСОБА_3 як особу як в смт. Царичанка по вул. Дачній котила мопед «Defiant».

12.06.2020 за участі свідка ОСОБА_11 проведено слідчий експеримент, під час якого останній в присутності понятих детально пояснив та показав на місцевості обставини, як 28.05.2020 близько 10 год. він зустрів ОСОБА_3 керуючого мопедом марки «Defiant» та вони разом поїхали до асфальтового заводу.

Крім того, 15.06.2020 за участі свідка ОСОБА_12 проведено слідчий експеримент, під час якого останній в присутності понятих детально пояснив та показав на місцевості обставини, як 28.05.2020 близько 10 год. він зустрів ОСОБА_3 керуючого мопедом марки «Defiant» та вони разом поїхали кататися.

17.06.2020 за участі підозрюваного ОСОБА_3 проведено слідчий експеримент, під час якого останній в присутності понятих детально пояснив та показав на місцевості обставини вчинення ним незаконного заволодіння мопедом марки «Defiant».

В ході судового розгляду суд дійшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в незаконному заволодінні транспортним засобом доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та належні житлово-побутові умови для проживання. Проживає разом і батьком та бабусею ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку неявні всі комунальні послуги, має власний куток для проживання.

На даний час ОСОБА_3 працює різноробочим в фермерському господарстві.

ОСОБА_3 перебуває па обліку психіатра з 2009 року, на обліку в кабінеті лікаря нарколога не перебуває. Фізично добре розвинений, має ознаки девіантної поведінки, часто утікав з дому, перебував під соціальним супроводом соціально-гуманітарного відділу.

При цьому відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 298 від 16.06.2020 ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, або інший хворобливий стан психіки в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав і в теперішній час не страждає. У період часу, що відноситься інкримінованого йому діяння, іспитований міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Звітом служби у справах дітей Царичанської РДА відносно ОСОБА_3 визначено найбільш доцільними заходами з метою перевиховання є необхідність допомогти в умінні правильно розібратися у власних суперечливих поглядах, оцінках, судженнях та вчинках у зв`язку з психічною хворобою. Батькові доцільно більше уваги приділяти контролю дозвілля сина та більше залучати його для допомоги по господарству.

За висновками, складеними представником персоналу органу пробації Царичанському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підготовленими за результатами досудової доповіді: беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а також застосування заходів передбачених пробаційною програмою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 пояснила, що вважає за необхідне звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання, на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, оскільки ОСОБА_3 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав у повному обсязі, щиро покаявся, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, вперше.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 погоджується з позицією прокурора про звільнення від покарання його підзахисного з застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Неповнолітній підсудний ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити. Крім того, він пояснив, що повністю визнає свою вину в інкримінованому злочині та щиро кається у тому що його скоїв, запевнив суд про подальшу правослухняну поведінку.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 підтримала думку прокурора та просила звільнити обвинуваченого від покарання та застосувати до нього примусові заходів виховного характеру у виді застереження.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.105КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на момент вчинення злочину був неповнолітнім.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановления вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановления вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Відповідно до вимогст. 497 КПК України, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст.74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Криміногенні факторами ризику повторного вчинення правопорушення відсутні.

Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2ст. 105 КК (2341-14 ), яке є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути, зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Враховуючи наведені обставини, суд на підставі ст. 105 КК України дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, так як ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив правопорушення в неповнолітньому віці, у вчиненому щиро розкаявся, оскільки шкідливі наслідки усунені обвинуваченим, тому саме такий вид примусових заходів виховного характеру є необхідним і достатнім для перевиховання і виправлення неповнолітнього, попередження вчинення ним нових правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Речовий доказ: мопед марки «Defiant», 2008 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номера вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , згідно з положень ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 337, 368-370, 374, 484-485, 487, 497 КПК України, ст. 105 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання, без визначення його виду і розміру, на підставі ст. 105 Кримінального кодексу України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Речовий доказ по справі: мопед марки «Defiant», 2008 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номера вважати повернутим ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1