Справа №523/6558/20
Провадження №1-кп/523/1061/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про доцільність продовження строку цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , так як закінчується строк його дії закінчується.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданніне заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього. Обвинувачений підтримав думку свого захисника,.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний час доби, оскільки підтверджень щодо працевлаштування обвинуваченого суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора, а зі ст. 178 цього Кодексу слідує, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності визначені цією нормою закону обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей; дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів; розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ст. 177 зазначеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого; його майновий стан та наявність судимостей; дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів; розмір майнової шкоди та інше.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому строку домашнього арешту, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З врахуванням сукупності викладеного, суд вивчивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_5 , під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк цілодобового домашнього арешту на 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 331, 369-372, главою 18 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , продовжити строком на 2 місяці, тобто до 10.10.2020 року включно з покладанням раніш обраних обов`язків передбачених ст. 195 ч. 5 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених на стадії судового слідства здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суворовського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1