Справа № 152/682/20
В И Р О К
іменем України

20 липня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/682/20

Провадження №1-кп/152/65/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прудок, Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ «ЛІН СОЛЮШН», не військовозобов`язаного, раніше не судимого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, кримінальне провадження щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 02.06.2020 року,

з участю сторін кримінального
провадження

зі сторони обвинувачення:
прокурора Шаргородського
відділу Жмеринської місцевої
прокуратури ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 влітку 2019 року на околиці м. Вінниці в напрямку смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області знайшов два магазини, споряджені шістнадцятьма пістолетними патронами калібру 9х18 мм, які, придбавши таким чином, незаконно зберігав при собі та за місцем свого перебування.

01.06.2020 року приблизно о 21 годині поблизу автовокзалу, що знаходиться в м. Шаргород на вул. Героїв Майдану, під час перевірки документів працівниками поліції в обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено пістолет, який, відповідно до висновку експерта за №196 від 04.06.2020 року, не є вогнепальною зброєю, а є пневматичним газобалонним пістолетом моделі «МР-654К» № НОМЕР_1 , призначеним для тренувальної стендової стрільби металевими кульками до 4,5 мм, з використанням 8 і 12 гр. балонів з газом CO2, з початковою швидкістю польоту заряду 115 м/секунду, в конструкцію якого зміни, не передбачені заводом-виробником, не вносилися, в руків`ї якого знаходився магазин з патронами в кількості вісім штук, які обвинувачений при виявленні добровільно видав поліцейським.

Крім того, 01.06.2020 року приблизно о 21 годині під час огляду працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду за місцем проживання ОСОБА_3 в кімнаті №1 готелю «Поділля», що знаходиться в м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану, буд.254, виявлено та вилучено ще один пістолетний магазин, споряджений патронами в кількості вісім штук.

Відповідно до висновку експерта за №196 від 04.06.2020 року, вилучені в ОСОБА_3 патрони в кількості шістнадцять штук є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами калібру 9х18 мм, призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Стєчкіна «АПС», які придатні для стрільби, виготовлені на заводі в м. Луганськ, 2003 року випуску.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.1 ст.263 КК України і викладене в обвинувальному акті від 22.06.2020 року.

Прокурор Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечують щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.1 ст.263 КК України і викладене в обвинувальному акті від 22.06.2020 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати…

При судовому розгляді кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, вирішуються судом.

Так, будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, зазначив, що під час зупинення його поліцейськими для перевірки документів добровільно повідомив про наявність у нього пістолета з набоями, добровільно видав кобуру з пістолетом і набоями, добровільно приймав участь у всіх слідчих діях та надав показання щодо обставин, механізму та способу вчинення кримінального правопорушення, зазначив, що виявляє жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення, готовий нести призначене судом покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що влітку 2019 року, більш точної дати він не пам`ятає, із сім`єю перебував на заміському відпочинку, тобто виїхав за м. Вінницю у напрямку смт. Стрижавка, та знайшов два магазини із набоями, точного місця знайдення набоїв не пам`ятає. Знайдені набої він привіз додому та зберігав, при цьому, не знав, що вони є бойовими, а коли їздив у відрядження, то брав із собою для впевненості, так як по своїй роботі часто виїздить у відрядження і для впевненості та захисту мав придбаний у торговому центрі «МЕГАМОЛЛ» у м. Вінниці приблизно 8-10 років тому пневматичний газобалонний пістолет. Будь-яких документів, які б підтверджували купівлю ним вказаного пістолета, він не має. Один із знайдених магазинів він вставив у руків`я належного йому пістолета, хоча знав, що вказаний пістолет не придатний для стрільби вказаними патронами.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду показав, що 01.06.2020 року перебував у відрядженні в м. Шаргород, проживав у готелі і ввечері вирішив придбати продуктів та випити кави, у зв`язку із чим вийшов з готелю та пішов у напрямку автовокзалу. По дорозі до автовокзалу він був зупинений поліцейськими, котрі попросили надати документи, що посвідчують особу, тому він відразу повідомив поліцейських, що у нього є пневматичний пістолет з магазином набоїв і добровільно видав кобуру з вказаним пістолетом і набоями, а також повідомив, що має ще один магазин з набоями в кімнаті готелю «Поділля» в м. Шаргород, де проживає на період відрядження. Під час огляду в готельному номері поліцейськими було виявлено ще один магазин з набоями в кількості 8 штук.

ОСОБА_3 запевняє суд, що щиро кається, не вчинятиме кримінальних правопорушень, просить його суворо не карати.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 влітку 2019 року на околиці м. Вінниці в напрямку смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області знайшов два магазини, споряджені шістнадцятьма пістолетними патронами калібру 9х18 мм, які, придбавши таким чином, незаконно зберігав при собі та за місцем свого перебування.

01.06.2020 року приблизно о 21 годині поблизу автовокзалу, що знаходиться в м. Шаргород на вул. Героїв Майдану, під час перевірки документів працівниками поліції в обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено пістолет, який, відповідно до висновку експерта за №196 від 04.06.2020 року, не є вогнепальною зброєю, а є пневматичним газобалонним пістолетом моделі «МР-654К» № НОМЕР_1 , призначеним для тренувальної стендової стрільби металевими кульками до 4,5 мм, з використанням 8 і 12 гр. балонів з газом CO2, з початковою швидкістю польоту заряду 115 м/секунду, в конструкцію якого зміни, не передбачені заводом-виробником, не вносилися, в руків`ї якого знаходився магазин з патронами в кількості вісім штук, які обвинувачений при виявленні добровільно видав поліцейським.

Крім того, 01.06.2020 року приблизно о 21 годині під час огляду працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду за місцем проживання ОСОБА_3 в кімнаті №1 готелю «Поділля», що знаходиться в м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану, буд.254, виявлено та вилучено ще один пістолетний магазин, споряджений патронами в кількості вісім штук.

Відповідно до висновку експерта за №196 від 04.06.2020 року, вилучені в ОСОБА_3 патрони в кількості шістнадцять штук є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами калібру 9х18 мм, призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Стєчкіна «АПС», які придатні для стрільби, виготовлені на заводі в м. Луганськ, 2003 року випуску.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України суд вважає вірною.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з норми ст.12 КК України в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.263 КК України, класифікувалося і класифікується за новою редакцією цієї статті, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», як тяжкий злочин.

ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному. Цю обставину, відповідно до вимог ст.66 КК України, суд враховує як пом`якшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

З правового висновку Верховного Суду у справі №756/4830/17-к від 09.10.2018 року вбачається, що щире каяття це психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчинення інших дій, спрямованих на розкриття злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна вважати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти відображення в матеріалах кримінального провадження.

Суд, враховуючи вище викладені правові висновки Верховного Суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, добровільно надав показання про факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За місцем проживання в м. Вінниця ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с.20).

До кримінальної відповідальності ОСОБА_3 притягується вперше (а.с.52),

ОСОБА_3 на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.53, 54).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки: сім`ю та малолітню дитину на утриманні (а.с.55, 56), працевлаштований (а.с.57, 58-64).

Таким чином, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням ставлення ОСОБА_3 до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі без його реального відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України.

При цьому, суд призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Зазначений висновок суду узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 02.06.2020 року застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та накладено арешт на наступні речі та предмети: металевий предмет, схожий на пістолет, на затворі якого наявний напис «МР-645 К Cal.4,5 mm» та в руків`ї якого наявний магазин із 8 набоями калібру 9 мм; магазин, схожий на магазин пістолета «ПМ» із 8 набоями, схожими на набої 9х18 «ПМ» із написом «270,30»; металевий магазин, схожий на магазин травматичного пістолета з номером «7932»; кобуру брезентову пістолетну для магазинів, які є предметом злочину та видані ОСОБА_3 (а.с.65-66).

Арешт на вказане майно слід скасувати.

Так, частиною 4 ст.174 КПК України встановлено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про долю речових доказів у даній кримінальній справі слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Пунктом 3 ч.9 ст.100 КПК України встановлено, що майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Таким чином, 8 патронів калібру 9 мм, 8 стріляних гільз калібру 9 мм, які визнані речовими доказами і приєднані до матеріалів кримінального провадження та передані на зберігання на склад УЛТМЗ ГУНП у Вінницькій області (а.с.47, 48, 49), слід знищити.

Пневматичний газобалонний пістолет моделі «МР-654К» № НОМЕР_1 , металевий магазин, схожий на магазин травматичного пістолета з номером « НОМЕР_2 », пістолетну брезентову кобуру для магазинів, які визнані речовими доказами і приєднані до матеріалів кримінального провадження та передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шаргородського ВП та на склад УЛТМЗ ГУНП у Вінницькій області (а.с.39, 47, 48, 49), слід знищити, відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України.

При цьому, суд вважає помилковим ствердження прокурора, обвинуваченого та його захисника про повернення вказаного вище пневматичного пістолета ОСОБА_3 як власнику, оскільки останнім не представлено жодного належного, допустимого доказу на підтвердження того, що він є власником пістолета, як і кобури та металевого магазину, схожого на магазин травматичного пістолета з номером «7932».

Два металеві магазини, які визнані речовими доказами, приєднані до матеріалів кримінального провадження і передані на зберігання на склад УЛТМЗ ГУНП у Вінницькій області (а.с.47, 48, 49), слід знищити.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Зокрема, експертом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведено 04.06.2020 року балістичну експертизу і надано висновок за №196 (а.с.41-46), вартість експертизи становить 1307,60 грн. (а.с.40).

Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 1307,60 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.263 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та засудити його до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 60 (шістдесят) копійок за проведення балістичної експертизи 04.06.2020 року за №196.

Речові докази: 8 патронів калібру 9 мм, 8 стріляних гільз калібру 9 мм, пневматичний газобалонний пістолет моделі «МР-654К» № НОМЕР_1 , металевий магазин, схожий на магазин травматичного пістолета з номером « НОМЕР_2 », пістолетну брезентову кобуру для магазинів, два металеві магазини знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 02.06.2020 року на металевий предмет, схожий на пістолет, на затворі якого наявний напис « НОМЕР_3 Cal.4,5 mm» та в руків`ї якого наявний магазин із 8 набоями калібру 9 мм; магазин, схожий на магазин пістолета «ПМ» із 8 набоями, схожими на набої 9х18 «ПМ» із написом «270,30»; металевий магазин, схожий на магазин травматичного пістолета з номером «7932»; кобуру брезентову пістолетну для магазинів, які є предметом злочину та видані ОСОБА_3 , скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1