Справа № 304/1257/20 Провадження № 1-кс/304/406/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого інспектора СД Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене начальником Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000063 від 13 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

старший інспектор СД Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000063 від 13 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про накладення арешту на велосипед чорного кольору невідомої марки іноземного виробництва, фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання мотивує тим, що 12 жовтня 2020 року близько 09.40 год до чергової частини Перечинського ВП надійшов протокол заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який просить прийняти міри до невідомих осіб, які 11 жовтня 2020 року близько 22.00 год шляхом вільного доступу викрали належний йому велосипед чорного кольору невідомої марки іноземного виробництва, який стояв біля будинку АДРЕСА_2 . Виїздом на місце події працівниками Перечинського ВП встановлено, що до вчинення крадіжки причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 . 13 жовтня 2020 року начальником сектору дізнання Перечинського ВП відомості про даний кримінальний проступок було внесено до ЄРДР за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Того ж дня органом досудового розслідування було винесено постанову про визнання велосипеду речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Отже враховуючи те, що для здобуття доказів та встановлення всіх обставин кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих дій, а також те, що вказаний велосипед є об`єктом кримінально-протиправних дій, а відтак має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, дізнавач просить клопотання задовольнити.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання ОСОБА_5 також не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач, серед іншого, уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 12 жовтня 2020 року заявник ОСОБА_5 звернувся до Перечинського ВП з усною заявою про те, що просить прийняти міри до невідомих осіб, які 11 жовтня 2020 року близько 22.00 год шляхом вільного доступу викрали належний йому велосипед чорного кольору невідомої марки іноземного виробництва, який стояв біля будинку АДРЕСА_2 (а. с. 5, 6-8, 9).

Також встановлено, що 13 жовтня 2020 року дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000063 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000063 від 13 жовтня 2020 року (а. с. 4).

З протоколу огляду місця події від 12 жовтня 2020 року вбачається, що на території біля будинку АДРЕСА_2 велосипед відсутній, такий 12 жовтня 2020 року було добровільно видано працівникам поліції громадянином ОСОБА_6 , мешканцем АДРЕСА_3 (а. с. 10-12, 13, 14-16).

Наявними у матеріалах клопотання письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 12 жовтня 2020 року підтверджується, що того дня він був у селі Сімер Перечинського району у своїх родичів ОСОБА_7 , де вживав алкогольні напої та ввечері, повертаючись додому, виявив на одній із вулиць велосипед. Він поїхав на ньому додому в напрямку с. Мирча, однак по дорозі, у селі Зарічево, велосипед зламався і він залишив його на залізничній станції с. Зарічево та поїхав додому на електричці, а наступного дня він повернувся і забрав велосипед додому (а. с. 18, 19-20).

Постановою про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 13 жовтня 2020 року вказаний велосипед чорного кольору невідомої марки іноземного виробництва, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000063 (а. с. 21-22).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дізнавачем доведено, що вилучений в ході огляду велосипед має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000063 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України дізнавач довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого інспектора СД Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене начальником Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000063 від 13 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на велосипед чорного кольору невідомої марки іноземного виробництва, фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1