Номер провадження: 11-кп/813/2287/20
Номер справи місцевого суду: 521/5530/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 22.10.2020 про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні №0000410 від 08.02.2020 відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дюртюлі респ. Башкортостан Російської Федерації, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Корабельного райсуду м. Миколаєва від 12.03.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі;

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000410 від 08.02.2020 з додатками відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України повернуто прокурору для внесення змін з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що, враховуючи те, що ОСОБА_9 згідно з обвинувальним актом висунуто обвинувачення, зокрема щодо злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, який визначений як кримінальний проступок, обвинувальний акт не призначено до судового розгляду, відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2617-VІІІ, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 зазначила, що оскаржувана ухвала суду постановлена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне:

- судом не було наведено в ухвалі жодних невідповідностей обвинувального акту відносно ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України, натомість, жодними нормами кримінального процесуального законодавства України не передбачено обов`язку для суду повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні злочину та проступку;

- суд залишив поза увагою той факт, що рішення про об`єднання кримінальних проваджень було прийнято прокурором в ході досудового розслідування до вступу у законну силу змін до ч. 2 ст. 217 КПК України, на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону;

- під час підготовчого судового засідання обвинувачений та захисник, наряду з прокурором, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, намагаючись тим самим реалізувати право ОСОБА_9 , який утримується під вартою, на розгляд обвинувачення проти нього в суді в найкоротший строк.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду 1-ої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-315 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку захисника, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Із аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000410 від 08.02.2020 відносно ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України(а.с. 1-6) встановлено, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 6).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 7-13) та розписка сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 14).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом 1-ої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Так, дійсно, відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018 (далі Закон №2617-VІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, із аналізу змісту вищевказаної норми кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що обвинувальні акти підлягають поверненню прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України у разі наявності двох умов: 1) обвинувальний акт складений та затверджений в кримінальному провадженні щодо злочинів, що визначені як кримінальні проступки; 2) обвинувальний акт направлений до суду до набрання чинності Законом №2617-VІІІ та не призначений на момент набрання законом чинності до судового розгляду.

Закон №2617-VІІІ, відповідно до його прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності 01.07.2020.
Проте на підставі матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт у казаному кримінальному провадженні №0000410 відносно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України надійшов до Малиновського райсуду м. Одеси 10.04.2020 (а.с. 14), тобто за два з половиною місяця до набрання чинності Законом №2617-VІІІ.

Водночас, в даному випадку заслуговують на увагу посилання сторони обвинувачення на те, що нормами чинного кримінального процесуального законодавства України не передбачено обов`язку суду повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні злочину та проступку.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно положень ч. 1 ст. 217 КПК України (в редакції від 02.04.2020), у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

В подальшому, у зв`язку із набранням чинності Закону №2617-VІІІ, ч. 2 ст. 217 КПК України була викладена в наступній редакції: «Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються».

З огляду на реєстр матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000410 (а.с. 12), рішення про об`єднання кримінальних проваджень було прийнято прокурором в ході досудового розслідування ще 08.04.2020, тобто до набрання чинності змін до ч. 2 ст. 217 КПК України, на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону.

Окрім того, у відповідності до журналу судового засідання суду 1-ої інстанції від 22.10.2020 р. (а.с. 71) та змісту оскаржуваної ухвали суду (а.с. 80), під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 , наряду з прокурором ОСОБА_8 , вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та заперечували проти його повернення прокурору.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що в даному випадку обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України підлягав судовому розгляду в загальному порядку й підстав, передбачених законом, для його повернення прокурору не було.
Водночас, апеляційний суд окремо звертає увагу на те, що з моменту надходження обвинувального акту відносно ОСОБА_9 до суду 1-ої інстанції 10.04.2020 та до моменту постановлення оскаржуваної ухвали суду від 22.10.2020 про повернення обвинувального акту прокурору судовий розгляд кримінального провадження фактично не здійснювався, всі судові засідання зводились до обрання та продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, що свідчить про порушення з боку суду засади розумності строків розгляду провадження, зокрема, ч. 4 ст. 28 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 22.10.2020 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000410 від 08.02.2020 р. відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України в суді 1-ої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4