Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1426/19
Провадження № 1-кп/723/253/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернiвецької областi, в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданні, в залi суду, в мiстi Сторожинець, кримінальне провадження № 0000064 від 08 лютого 2019 року, по обвинуваченню в скоєнні злочину, що передбачений ч.2 ст.286 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, освiта вища, офіційно працює і здійснює підприємницьку діяльність, інвалід 3-ї групи, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, ранiше не судимого,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 лютого 2019 року біля 19,00 години керуючи транспортним засобом марки «Maзда-6» номерний знак НОМЕР_1 рухаючись в темну пору доби по вул. Чернівецькій в с. Старі Бросківці Сторожинецького району Чернівецької області зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Сторожинець на швидкості більше 50 км/год., проявив неуважність до дорожної обстановки та самовпевненість в своїх діях, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, почав здійснювати обгін їдучого попереду невстановленого попутного автомобіля, не виконуючи вимоги, тим самим, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: - п.1.5. щодо не вчинення дій по створенню небезпеки чи перешкоди для руху, загрози життю чи здоров`ю громадян, завдання матеріальних збитків; - п.2.3. (б) щодо уважності, стеження за дорожньою обстановкою та реагування на її зміну, не відволікання від керування транспортним засобом; - п. 2.3. (д) не створювати своїми діями загрози безпеці руху; - п.12.4. щодо швидкісного режиму в населених пунктах не більше 50 км./год.; - п.14.2. (в) перед початком обгону водій повинен переконатися, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху та виявивши зустрічний автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в межах своєї смуги руху, змінив напрямок руху вліво на узбіччя де допустив зіткнення з вказаним автомобілем, який також змістився на праве узбіччя в напрямку м. Чернівці, з метою уникнення зіткнення.

Внаслідок таких дій обвинуваченого ОСОБА_4 , пасажиру автомобіля марки «ВАЗ-2107», ОСОБА_7 , 1957 року народження спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, що розсунувся як ускладнення отриманої ним політравми із чисельними переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, а водію цього автомобіля ОСОБА_6 , 1970 року народження спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці чола, синців в ділянці грудної клітки справа, закритих скалкових переломів 4-8 ребер справа зі зміщенням уламків, забою правої легені, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засiданнi свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, та давши показання підтвердив всі фактичні обставини обвинувачення. За вчинене шкодує і просить його суворо не карати та не позбавляти волі так як йому потрібно також лікуватися і утримувати свою дитину і свого батька.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 подали до суду письмові заяви згідно яких, просили провадження розглядати без їх присутності посилаючись на сімейні обставини та самопочуття. Просили не карати суворо обвинуваченого та не позбавляти його волі. Всі збитки матеріального та морального характеру їм обвинуваченим відшкодовані і претензій до нього не мають. Цивільний позов поданий потерпілим ОСОБА_6 , останній просив залишити без розгляду внаслідок його відшкодування.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція. Переконавшись в добровільності та істинності позиції судом роз`яснено всім учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження всіх доказів окрім тих які надає сторона обвинувачення, пояснивши, що рішення його є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Розглянувши, в межах пред`явленого обвинувачення, кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, а також з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження і в судовому засіданні доведене в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що вина обвинуваченого, тобто його психічне ставлення до вчиненої ним дії та її наслідків, виражається у формі необережності, що характеризується таким її видом, як злочинна самовпевненість, а скоєний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий злочин. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, злочин вчинив не в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, за час керування транспортним засобом до адміністративної відповідальності, за порушення правил дорожнього руху, не притягувався. За місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину та доглядає за пристарілим батьком. Займається суспільно-корисною працею і за місцем праці характеризується позитивно.

Суд знаходить, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є передбачені в ч.1 ст. 66 КК України:

- щире каяття обвинуваченого, яке полягає як у примиренні із потерпілими так і у визнанні обвинуваченим своєї винуватості і готовності нести кримінальну відповідальність що оцінюється, як критична оцінка обвинуваченим своєї злочинної поведінки;

- активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у не запереченні жодних обставин вчинення злочину, які мають істотне значення для повного розкриття злочину;

- добровільне відшкодування завданого збитку, що полягає у відшкодуванні матеріальних збитків та усунення заподіяної нематеріальної (моральної) шкоди.

Крім цього, згідно положень ч.2 ст.66 КК України, на думку суду, слід визнати такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого, наявність на його утриманні малолітньої дитини сина ОСОБА_9 2009 року народження

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених в ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок чого настала смерть однієї особи, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його позитивне характеризування за місцем проживання та праці, його молодий вік, відсутність судимостей та здійснення ним догляду за малолітньою дитиною та пристарілим батьком і наявність у нього фізичної недуги у формі загального захворювання внасліок чого він є інвалідом третьої групи та потребує лікування, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.75 КК України, тобто не пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

Приймаючи таке рішення, суд також враховуєпозицію потерпілих осіб по справі, які в письмових заявах скерованих до суду зазначили, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають так як шкода їм відшкодована і вони просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Суд знаходить, що життя людини і її здоров`я є найвищою соціальною цінністю і шкоду у вигляді смерті людини неможливо відшкодувати але суд враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням всіх наведених обставин і обґрунтувань, в тому числі наявність чотирьох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання суд знаходить, що покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також знаходить, що iз обвинуваченого, згідно положень ч.2 ст.124 КПК України слiд стягнути судовi витрати, пов`язанi iз проведенням судових експертиз, а цивільний позов поданий потерпілим ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду з огляду на відповідну заяву цього позивача.

З огляду на визначену ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.02.2019 року дату закінчення терміну виконання обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 , у разі внесення застави, а також зважаючи на те, що застава була внесена, суд знаходить що і термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків і строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, закінчились, а зважаючи на це та відсутність будь-яких доказів про порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу до надходження кримінального провадження до суду та не порушення цього запобіжного заходу зі сторони обвинуваченого в ході судового розгляду, суд вважає, що застава в розмірі 150 тисяч гривень підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили, що відповідає вимогам ст. 182 КПК України

Долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років, позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На пiдставi ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звiльнити вiд вiдбування покарання з випробуванням, якщо засуджений ОСОБА_4 протягом трирічного iспитового строку не вчинить нового злочину i виконає покладенi на нього судом обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 перiодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повiдомляти цей орган про змiну мiсця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межi України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Дію запобіжного заходу щодо засудженого у вигляді застави, вважати припиненою. Заставу в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, які знаходяться на депозитному рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, згідно квитанції № 0.0..1 від 18.02.2019 року, повернути заставодавцю ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 03.01.1996 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, на користь держави судові витрати по справі, а саме витрати по проведенню судових експертиз в сумі 6864 (шість тисяч, вісімсот шістдесят чотири) гривні., перерахувавши вказану суму на рахунок 4227 в Казначействі України (ЕАП), отримувач Сторожинецьке УК/Сторожинецького району Чернівецької області 24060300, код 37835756, МФО 899998.

Речовi докази по справi, а саме:

- автомобiль марки «Мазда-6», номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: Чернівецька область м. Сторожинець вул. Гвардійська, 3, повернути власнику ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 , скасувавши арешт цього автомобіля , який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.02.2019 року;

- автомобiль марки «»ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_2 , що знаходиться на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: Чернівецька область м. Сторожинець вул. Гвардійська, 3, повернути фактичному володільцю ОСОБА_6 , що проживає в с. Старі Бросківці Сторожинецького району Чернівецької області або власнику автомобіля ОСОБА_11 , що проживає в с. Нижні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області, скасувавши арешт цього автомобіля, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2019 року;

- спрацьовану подушку безпеки дві подушки безпеки із керма автомобіля марки «Мазда-6» номерний знак НОМЕР_1 , яка упакована в паперовий конверт білого кольору і зберігається в камері зберігання речових доказів Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Копію вироку, негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ