печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районРного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 26.09.2019 про кримінальне правопорушення (злочин),

ВСТАНОВИВ:
03.10.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка 07.10.2019 надійшла у провадження слідчому судді ОСОБА_1 , у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 26.09.2019.

Заявники не отримали відомостей, що дані за заявою від 26.09.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином..

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 подав 26.09.2019 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована за вх. № В-8345.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Так, статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Разом з тим, представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу руху заяви ОСОБА_3 не надав, що свідчить про недоведеність з боку бюро правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 зобов`язання службових осіб до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення на думку заявника, у порядку та у строк, передбачені ст. 214 КПК України.

Відтак,скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 26.09.2019 про кримінальне правопорушення (злочин) задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, розглянути у порядку та строки, передбачені статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України, заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 26.09.2019 вх. №В-8345, яка була направлена засобами поштового зв`язку.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1