У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001762 від 15.12.2020 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України про накладення арешту.

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001762 від 15.12.2020 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України про накладення арешту, мотивуючи наступним.

В ході проведення досудового слідства було встановлено, що 14.12.2020 р. до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «1-2» проте, що за адресо: м. Одеса, пров. Середньофонтанський, буд. 1-А, а саме на об`єкті не завершеного будівництва ЖК «Удобный» з висоти 5-6 метрів впав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого в подальшому госпіталізували до КНП «ООКП» ОМР з діагнозом множенні переломи ніг.

15.12.2020 відомості викладені в повідомлені оператора «102» були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001762. за ознаками ч. 1 ст. 271 КК України.

Так під час проведення досудового слідства було опитані співробітники охоронної фірми ПП «Фортсіті», які здійснюють охорону будівельного майданчику за адресо: м. Одеса, пров. Середньофонтанський, буд. 1-А, які пояснили, що 14.12.2020 р. перебуваючи на зміні на будівельному майданчику ЖК «Удобный» де їм від одного з будівельників, які на той час працювали на майданчику, стало відомо, що один з будівельників впав у шахту ліфта, яка розташована у недобудованому домі.

На даний час керівництвом ТОВ «Вестт» не надало слідству документи щодо проведення будівельних робіт, а також документи, які б підвереджували законності працевлаштування будівельників, які проводіть будівельні роботи на будівельному майданчику за адресо: м. Одеса, пров. Середньофонтанський, буд. 1-А, а саме на об`єкті не завершеного будівництва ЖК «Удобный», а також яких набудь пояснень по факті події, яка відбулась 14.12.2020 р. на будівельному майданчику ЖК «Удобный» також не надали.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на земельну ділянку.

Під час обстеження встановлено, що на вказаній земельній ділянці влаштовано котлован, в якому перебуває не завершене будівництво.

Наразі, згідно Реєстру відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних документів на виконання вищевказаних будівельних робіт.

Таким чином, ТОВ «Вестт» розпочато виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку без отримання дозвільних документів на проведення такого виду робіт.

Статтею 124 Земельного кодексу України закріплено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного кодексу України.

Так, пунктом 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до вимог ст. 218 Земельного Кодексу України, визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: укладення угод з порушенням земельного законодавства; самовільне зайняття земельних ділянок; ухилення від державної реєстрації земельних ділянок та подання недостовірної інформації щодо них.

Вказані обставини підтверджують факт самовільного зайняття земельної зі сторони суб`єкта містобудування за адресою: м. Одеса, пров. Середньофонтанський, буд. 1-А.

З метою недопущення втрати речових доказів, для проведення подальшого повного та усестороннього досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню слідчий просить накласти арешт.

Слідчий чи прокурор, до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, та їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Виклик володільця майна не здійснювався з метою забезпечення дієвості заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Так, завданням заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна.
В той же час, згідно зі ст. 2 КК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, недопущення незаконній втраті, зміні чи відчуженню, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження на підставі чого вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.170-173, 372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001762 від 15.12.2020 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,7158 га за адресою: м. Одеса, пров. Середньофонтанський, буд. 1-А кадастровий номер: :40:007:0033, що використовується ТОВ «ВЕСТТ» із забороною розпорядження.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

28.12.2020