Справа № 0311/1503/2012 Провадження №11-кп/802/162/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:нововиявлені обставини Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року про відмову в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року,

В С Т А Н О В И В
Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року ОСОБА_7 засуджено за:
- ч.1 ст.126 КК України до 150 годин громадських робіт ;
- ч.3 ст.153 КК України на 11 років позбавлення волі ;
- ч.2 ст.156 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
До Луцького міськрайонного суду звернувся захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року. Свої вимоги адвокат мотивував недотриманням під час проведення судово-медичної експертизи експертом Правил проведення судово-медичних експертиз (обстежень)з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертии. У зв`язку з цим просив дослідити усі докази, які не досліджувалися та ухвалити новий вирок.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року за нововиявленими обставинами.
При постановлені даної ухвали колегія суддів виходила з того, що наведені у заяві захисника ОСОБА_8 підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами доводи, не є такими, які раніше не були відомі слідчим органам і суду та не були висвітлені в матеріалах справи, одночасно, такі обставини, які наведено у заяві, щодо порушення експертом вимог інструкції при проведені судово-медичної експертизи, спростовані висновком повторної судово-медичної експертизи за №21, від 03.04.2019 року, таким чином зазначені в заяві про перегляд вироку обставини фактично зводились до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, які не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального законодавства України, неповноти розгляду справи та вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, упередженою, просив судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву захисника - адвоката ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами задовольнити в повному обсязі.
У своїх посиланнях засуджений вказує на те, що подані ним заяви про допит певних свідків та судових експертів безпідставно відхилені, доводи заяви не спростовані, що свідчить про поверхневий розгляд даного кримінального провадження. У зв`язку з чим, вважає дії суду першої інстанції такими, що не відповідають діючому порядку вимог ч.1 ст.8, ч.1 ст. 84 КПК України, а рішення суду таким, що постановлено з порушенням вимог ст.370, ст. 410 КПК України.
Вказує, що у поданій ним заяві були викладені нововиявлені обставини, які зазначені в п.4 ч.2 ст.459 КПК України, і які є істотними для справи.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції, які підтримали апеляційну скаргу та просили оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву захисника ОСОБА_8 , подану до суду першої інстанції про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до положень ст.ст. 459, 460 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Із змісту зазначеної норми слідує, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Таким чином, для визнання обставини нововиявленою необхідно наявність двох умов - обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
Даних вимог судом першої інстанції дотримано в в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.126, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі
Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27.07.2012 року вирок Маневицького районного суду Волинської області від 08.05.2012 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.02.2013 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27.07.2012 року та вирок Маневицького районного суду Волинської області від 08.05.2012 року залишено без змін.
Відмовляючи у задоволенні заяви адвоката про перегляд вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що всі обставини, на які посилається захисник як на нововиявлені, були відомі судовим інстанціям, учасникам судового процесу, досліджені у сукупності з іншими доказами та їм надана належна оцінка при постановленні вироку та фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом.
З висновками суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні заяви адвоката про перегляд вироку за нововиявленими обставинами погоджується і апеляційний суд, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Як вбачається з аналізу заяви захисника ОСОБА_8 та матеріалів провадження, та що правильно встановлено оскарженою ухвалою, ні засудженим ОСОБА_7 , ні його захисником - адвокатом ОСОБА_8 фактично не наведено нових обставин, що мають істотне значення для провадження, які раніше не були відомі слідчим органам і суду та не були висвітлені в матеріалах справи.
Що стосується доводів адвоката засудженого про те, що експертом допущено порушення правил проведення судово-медичної експертизи, в тому числі з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертизи, і це на його думку вплинуло на всебічність, повноту та неупередженість дослідження, а висновки експертизи є неналежним доказом, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки цим доказам вже надавалась правова оцінка трьома судовими інстанціями, і крім того дані посилання спростовані висновком повторної судово-медичної експертизи за №21 від 03.04.2019 року.
Крім того, висновки вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, за які його засуджено до покарання у виді позбавлення волі, з якими погодився апеляційний суд, Вищий спеціалізований суд України визнав такими, що відповідають фактичним обставинам справи та з достатньою повнотою підтверджуються перевіреними під час судового слідства та наведеними у вироку доказами.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені у заяві захисника ОСОБА_9 підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності.
Цей принцип, як на цьому наголошує практика ЄСПЛ (справа «Желтяков проти України», передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
За таких обставин, прийняте рішення повністю відповідає вимогам закону, є належним чином обґрунтованим і мотивованим, підстав для його зміни чи скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги засудженого не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року про відмову в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2012 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.
Головуючий
Судді