В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ворочево Перечинського району Закарпатської області, із вищою освітою, вдівця, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 4 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2012 року ОСОБА_10 , працюючи згідно з наказом №440-п від 26.04.2011 року керуючим справами банку «Аваль», тобто будучи службовою особою, знаходячись у службовому кабінеті, який знаходиться за адресою пров. Театральний, 19, м. Ужгород, умисно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання наслідків, із корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння грошима ОСОБА_8 , склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме додаткову угоду №2 до договору на вклад «Премія» (з пролонгацією) №12/11 від 12.03.2012 року між банком «Аваль» в його особі з однієї сторони та ОСОБА_8 з другої сторони, який завірив своїм підписом та відтиском печатки банку «Аваль», яку (додаткову угоду) разом із фіктивною угодою на депозитний вклад в подальшому видав ОСОБА_8 та отримав від нього грошові кошти в сумі 6500,00 доларів США, яка станом на 25.06.2012 року відповідно до курсу НБУ становить 51935,00 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 не перерахував на депозитний рахунок банку вказані грошові кошти, отримані від ОСОБА_8 , а привласнив їх собі та використав на власні потреби, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 51935,00 гривень.

Крім того, 10.07.2012 року ОСОБА_10 , працюючи згідно з наказом №440-п від 26.04.2011 року керуючим справами в управлінні справами банку «Аваль», тобто службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, шляхом зловживання службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби, знаходячись у службовому кабінеті, який знаходиться за адресою пров. Театральний, 19, м. Ужгород, діючи умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки, повторно, з корисливим мотивом, маючи у своєму розпорядженні пронумеровані оригінальні бланки дирекції банку «Аваль», склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме довідку на номерному бланку за №30240 за вихідним №10/с07-102-1/8-3491 від 10.07.2012 року про те, що ОСОБА_11 , має відкритий рахунок у євро, МФО 380805 код НОМЕР_1 в банку «Аваль», яку в подальшому ОСОБА_10 надав ОСОБА_11 для надання її в посольство Німеччини в Україні.

Також, 12.02.2013 року ОСОБА_10 , працюючи згідно з наказом №440-п від 26.04.2011 року керуючим справами в управлінні справами банку «Аваль», тобто службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, шляхом зловживання службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби, знаходячись у службовому кабінеті, який знаходиться за адресою пров. Театральний, 19, м. Ужгород, діючи умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки, повторно, з корисливим мотивом, із метою заволодіння грошима ОСОБА_6 , склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме договір №59 на вклад «Зручний» (з пролонгацією) від 12.02.2013 року між банком «Аваль» з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, який завірив своїм підписом та відтиском печатки банку «Аваль», ідентифікаційний код 22090417.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 видав даний договір ОСОБА_12 та на підставі даного договору отримав від останньої грошові кошти в сумі 33000,00 доларів США, яка станом на 12.02.2013 року становить 263769,00 гривень. Після цього ОСОБА_10 вказану суму грошових коштів на депозитний рахунок банку «Аваль» не перерахував, а використав на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 263769,00 гривень.

Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ч.1 ст. 366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, та ч.4 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений ОСОБА_10 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченогоОСОБА_10 і дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого документів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 показав, що вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає повністю. Пояснив, що працював керуючим справами банку «Аваль». Так, 25.06.2012 року він склав додаткову угоду № 2 до договору на вклад «Премія» (з пролонгацією) № 12/11 від 12.03.2012 року між банком «Аваль» в його особі, з однієї сторони, та ОСОБА_8 з другої сторони, який завірив своїм підписом та відтиском печатки банку «Аваль», яку разом з фіктивною угодою на депозитний вклад видав ОСОБА_8 та отримав від нього гроші в сумі 6500 дол. США. Однак, договір не зареєстрував і не перерахував отримані від ОСОБА_8 грошові кошти на депозитний рахунок, а використав їх на власні потреби. Так само вчинив 12.02.2013 року, а саме склав договір № 59 на вклад «Зручний» (з пролонгацією) від 12.02.2013 року між банком «Аваль» з однієї сторони та ОСОБА_6 , з другої сторони, який завірив своїм підписом та відтиском печатки банку «Аваль», який видав ОСОБА_6 та отримав від неї 33000 дол. США, однак договір не зареєстрував та і грошові кошти, отримані від ОСОБА_6 на депозитний рахунок не перерахував.

Також показав, що 10.07.2012 року він працюючи на посаді керуючого справами в управлінні справами банку «Аваль» бажаючи допомогти ОСОБА_11 та маючи у своєму розпорядженні пронумеровані оригінальні бланки дирекції банку «Аваль» на номерному бланку склав неправдиву довідку про те, що ОСОБА_11 має відкритий рахунок у євро в банку «Аваль», яку передав ОСОБА_11 для надання її в посольство Німеччини в Україні. Свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні погодився з позицією прокурора та просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 врахувати особу обвинуваченого, визнання ним вини та щире каяття, і призначити ОСОБА_10 покарання не повязане з триманням під вартою.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 . Пояснив, що він підписував договір, оскільки вважав, що договір є дійсним.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні погодилася з кваліфікацією дій ОСОБА_10 та мірою покарання для нього, визначеною прокурором. Показала, що підписала договір і вважала, що договір є дійсним.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні погодився з кваліфікацією дій ОСОБА_10 та мірою покарання для нього, визначеною прокурором.

Судом досліджені характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_10 та встановлено наступне.

Згідно довідки ОСК ГУНП в Закарпатській області від 16.04.2015 року ОСОБА_10 раніше не судимий.

Відповідно до характеристики наданої Ворочівським сільським головою від 15.04.2015 року, ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується позитивно, приймає участь у громадському житті села, правопорушень на території села не скоював та до адміністративної відповідальності сільською радою не притягався. Вдівець, сам виховує двох неповнолітніх дітей.

Згідно довідки Перечинської центральної районної лікарні від 16.04.2015 року № 214/03-6, ОСОБА_10 на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом і кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч.2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ч.1 ст. 366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, та ч.4 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопрушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення злочину повторно.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_10 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.
Частиною 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, п"ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 191 КК України вчинене 25.06.2012 року обвинуваченим ОСОБА_10 відноситься до категорії нетяжких злочинів за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п"яти років, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, вчинене 25.06.2012 року, 10.07.2012 року та 12.02.2013 року до кримінальних проступків, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
А тому з огляду на сплив строків визначених п.2 та п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, з врахуванням ч.5 ст.74 КК України, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_10 підлягає звільненню від покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не заявлявся.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні -залишено без розгляду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 не обирався.

Арешт на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,/ накладений відповідно до ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.05.2015 року скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні оригінал додаткової угоди № 2 до Договору на вклад «Премія» (з пролонгацією) № 12/11 від 12.03.2012 року залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 2011,62 (дві тисячі одинадцять грн. 62 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 4 ст. 191, ч.1 ст . 366КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк один рік;

- за ч.2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк один рік;

- за ч.4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк п"ять років з позбавленням права обіймати посади пов"язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_10 від призначеного за ч.2 ст.191 та ч.1 ст. 366 КК України покарання, у зв"язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 не обирався.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не заявлявся.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні -залишено без розгляду.

Арешт на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,/ накладений відповідно до ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.05.2015 року скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні оригінал додаткової угоди № 2 до Договору на вклад «Премія» (з пролонгацією) № 12/11 від 12.03.2012 року залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 2011,62 (дві тисячі одинадцять грн. 62 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3