Справа № 2025/1-287/11
Номер провадження 1-в/629/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року рокуЛозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області подання начальника Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2011 року ОСОБА_5 підданий покаранню за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України засуджений від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на три роки з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органу кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.
Орган виконання покарання, який здійснює контроль за поведінкою засудженого звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого від покарання, посилаючись на те, що засуджений протягом призначеного іспитового строку за межі України не виїжджав, місце мешкання без відома Лозівського МРВ не змінював. 28.09.2012 року до Лозівського МВР надійшов витяг з кримінального провадження № 57120321 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно повідомлення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2020 року стало відомо, що 06.06.2019 року в провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка до теперішнього часу не розглянута. Іспитовий строк засудженого закінчився 06.06.2014 року. Згідно повідомлень Лозівського ВП ГУНП в Харківській області та до адміністративної відповідальності за період звільнення від відбування покарання з випробуванням засуджений не притягувався.
Засуджений у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
В судовому засіданні представник органу виконання покарання подання підтримав, прокурор вказував на наявність підстав для звільнення від покарання по закінченню іспитового строку.
При вирішенні подання суд виходить з наступного.
У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2011 року ОСОБА_5 підданий покаранню за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України засуджений від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на три роки з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органу кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.
На протязі іспитового строку ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався.
Під час іспитового строку відносно ОСОБА_5 було відкрито нове кримінальне провадження № 57120321 від 28.05.2012 року за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке на даний час перебуває на розгляді у Лозівському міськрайонному суді Харківської області.

У відповідності до ч. 3 ст. 75 КК України іспитовий строк визначається судом.

Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок суду стосовно ОСОБА_5 було проголошено 06.06.2011 року, і йому встановлено іспитовий строк три роки.

Таким чином, іспитовий строк закінчився 06.06.2014 року.
Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Лозівським міськрайонним судом Харківської області розглядається обвинувальних акт відносно ОСОБА_5 , обвинувальний акт у відношенні останнього у справі відсутній.

Принцип презумпції невинуватості закріплений ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1ст. 17 КПК України, згідно яких особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, оскільки, обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Згідно позиції Конституційного Суду України, сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили /Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99/.
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є невинною до того, як це доведено в законному порядку.
Оскільки відносно ОСОБА_6 на даний час відсутні обвинувальні вироки, що набрали законної сили, а також враховуючи, що термін іспитового строку за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2011 закінчився, суд доходить висновку про задоволення подання.
Щодо наявності у суді нерозглянутого обвинуваченого акту, то звільнення засудженого від відбування покарання за вироком суду від 06.06.2011 року у зв`язку з закінченням іспитового строку, не впливає на існування моменту вчинення нового злочину у разі доведення його вини в законному порядку.

Якщо вину особи буде доведено у вчиненні кримінального правопорушення у певні дату та час, то саме це буде свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення до спливу іспитового строку за попереднім вироком, тобто до постановлення ухвали про звільнення від відбування покарання за попереднім вироком у зв`язку з закінченням іспитового строку, а отже і про існування у особи на момент вчинення нового злочину судимості за попереднім вироком. Наявність ухвали про звільнення особи від відбування покарання за попереднім вироком в зв`язку з закінченням іспитового строку буде лише перешкодою до застосування судом при ухваленні нового вироку ст. 71 КК України.

Таким чином, у цілях кваліфікації злочину наявність чи відсутність кваліфікуючої ознаки повторності необхідно встановлювати, виходячи з тих обставин, які існували на час вчинення злочину, а не на час постановлення вироку чи судового рішення (постанова ВС колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.05.2019 року, справа № 484/3214/17).

Керуючись ст.ст. 369-372, 392, 393, 395, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Подання Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2011 року, в зв`язку з закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1