Справа № 738/1355/20
№ провадження 1-в/738/208/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_2
В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2019 року за ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, порушень вимог встановленого порядку відбування покарання не допускає, розпорядок дня виконує, залучається до робіт з благоустрою установи, з 15 червня 2020 року працевлаштований прибиральником, поставлені перед ним завдання виконує добросовісно, дотримується правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та матір похилого віку, яка хворіє та потребує стороннього догляду, на даний час відбув 1/2 частину строку призначеного судом покарання, вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати до нього пільгу у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, зазначив, що в Державній установі «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 07 лютого 2020 року, дотримується розпорядку дня, стягнень не має, з часу перебування в установі постійно виявляв бажання працювати, з 20 березня 2020 року був працевлаштований робітником на швейній дільниці установи, але за станом здоров`я (поганий зір) не зміг там працювати, про що повідомив начальника підприємства та в зв`язку з цим був звільнений. Після звільнення зі швейної дільниці з червня 2020 року й до теперішнього часу працює прибиральником сектору, залучається до робіт з благоустрою установи, з яких причин не вирішувалося питання про застосування до нього заходів заохочення йому не відомо, вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного, посилаючись на викладені в ньому обставини, наполягав на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, їх неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2019 року за ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з часу його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу (арк.с.40-42).

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2019 року набрав законної сили 01 серпня 2019 року (арк.с.39).

Згідно з протоколом затримання особи засудженої за вчинення злочину від 05 серпня 2019 року, ОСОБА_2 затримано 15 серпня 2019 року на виконання вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2019 року (арк.о.с.5).

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 15 серпня 2019 року.

За час перебування в Івано-Франківській УВП №12 порушень встановленого режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

З 07 лютого 2020 року засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)». За час відбування покарання у виправній колонії дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на підставі договору цивільно-правового характеру №33 від 20 березня 2020 року, який діяв до 30 квітня 2020 року, працював робітником швейної дільниці установи, згідно з поданою засудженим письмовою заявою від 15 червня 2020 року на даний час виконує обов`язки прибиральника сектору Мін РБ, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає, на профілактичних обліках не перебуває, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги останніх виконує, з представниками адміністрації ввічливий та чемний, на зроблені йому зауваження реагує належним чином, не конфліктний, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Правова просвіта».

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №16 від 28 вересня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення (арк.о.с.39), однак, приймаючи вказане рішення, установа виконання покарання належним чином не мотивувала його.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №79 (протокол №30 від 16 жовтня 2020 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , в судовому засіданні встановлено, що увесь час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, стягнень не має, виконує обов`язки прибиральника сектору Мін РБ, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, що свідчить про стабільну позитивну поведінку засудженого.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_2 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак суд приходить до висновку про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 8 (вісім) місяців 26 (двадцять шість) днів позбавлення волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 24 листопада 2020 року.

Суддя ОСОБА_1