Справа № 487/3884/16-к
Провадження № 1-о/487/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_6 , захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА:

09.08.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд судового рішення - вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017, за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що 19.04.2019 р. внаслідок вивчення та надання Верховному Суду доповнення до касаційної скарги адвокатом ОСОБА_7 йому стало відомо про нововиявлені обставини: незаконний склад колегії суддів, втручання в автоматизовану систему документообігу суду. Зазначає про зміну номерів справи, в зв`язку з наявністю двох номерів справи. В залі Верховного суду ОСОБА_6 стало відомо, що до суду надійшла не справа з єдиним унікальним номером 477/2115/14-к, а обвинувальний акт. При реєстрації в Заводському районному суді м. Миколаєва було присвоєно єдиний унікальний номер 487/3884/16-к, що також суперечить Положенню про автоматизовану систему документообігу суду. Це потягло невірне визначення складу суду. Крім того, внаслідок невірної реєстрації справи їй був присвоєний інший номер №487/3884/16-к і був визначений склад суду, а не в справі №243/885/19, як це мало відбутися відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник підтримали заяву, надали пояснення аналогічні змісту заяви. Просили заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви посилаючись на її необґрунтованість, оскільки номер справи не впливає на результат розгляду справи, окрім цього ці обставини перевірялись судом апеляційної та касаційної інстанції.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року (Справа № 487/3884/16-к Провадження № 1-кп/487/92/17) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання: за п.п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі; за ч.2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2017 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 30 травня 2019 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до вимог статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Зважаючи на вищезазначені норми Закону нововиявлені обставини характеризуються: ознаками невідомості їх суду з причин, які від нього не залежать; істотність цих обставин для справи; наявність нововиявлених обставин у об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість виявлення цих обставин під час провадження у справі та постановлення вироку у зв`язку з невідомістю їх суду; відкриття цих обставин після вступу вироку у законну силу.

Заявник зазначає, що про неправильний розподіл справи йому стало відомо 19.04.2019 р. внаслідок вивчення та надання Верховному Суду доповнення до касаційної скарги адвокатом ОСОБА_7 .

Натомість, із матеріалів справи №487/3884/16-к встановлено, що ОСОБА_6 в ході розгляду справи отримував судові рішення у справі (а.с. 118 том. 1, а.с. 32 том 2, а.с. 15, 74, 136 том. 5), а після ухвалення вироку ознайомився з матеріалами справи 24.05.2017 р. (а.с. 206, 215 том 5), що свідчить про його обізнаність про номер справи.

А після набрання вироком законної сили, Верховним судом 26.11.2018 було направлено ОСОБА_6 копію: обвинувального акту, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 18.08.2017, вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017, ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.06.2016, ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2016, які отримані ним 03.12.2018 (а.с. 193, 214, 216 Том 6); адвокат ОСОБА_7 захисник ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами кримінального провадження 20.03.2019 року.

Більш того, щодо на думку засудженого, неправильної реєстрації кримінального провадження, порушення ч. 3 ст. 35 КПК України, п. 4 розділу VІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, ОСОБА_6 зазначав у своїй касаційній скарзі від 18.04.2019 р. (Том 6 а.с. 278-280) та ці обставини були предметом розгляду касаційного суду та їм надана оцінка, про що свідчить постанова Верховного суду від 30.05.2019 (Том 6 а.с. 320-326).

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_6 і суд був обізнаний про номер справи. Відтак його посилання на те, що про неправильний розподіл справи йому стало відомо у Верховному суді, є неспроможними.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування (розгляду).

Натомість заявник не наводить жодної конкретної обставини, яка б відповідала критеріям нововиявлених, та яка б, на його думку, не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і доводила б його неправильність.

Отже, наведені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами такі обставини не є нововиявленими, оскільки були відомі ОСОБА_6 під час судового розгляду справи, ухвалення вироку суду та під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Інших обставин, які б могли бути визнані нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, засуджений та сторона захисту не наводить.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що зазначені засудженим дані не є нововиявленими обставинами в розумінні положень, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України та не є обставинами, що відповідають критеріям, визначеним в п. 4, п. 5 ч. 2 ст.462 КПК України.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.11.2004 року у справі "Праведная проти Росії", заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішенні від 06.12.2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2, заява № 19960/04, п. 46 зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

В рішенні у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, 9 червня 2011р., п.43, Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони не мають ставити питання про перегляд рішення, яке набрало законної сили, лише з метою досягнути нового слухання справи.

Також, приймаючи рішення колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" (п.52), в якому зазначено, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявником не наведено обставин, які є нововиявленими, та, як вбачається зі змісту його заяви та наданих під час судового розгляду пояснень, він має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що є неприпустимим.

Більш того, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Таке право було реалізовано ОСОБА_6 .

Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов пороти України" від 03 квітня 2008 року визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, а його мета фактично зводиться до скасування судового рішення задля нового слухання справи.

Підсумовуючи викладене, підстави для перегляду вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 за нововиявленими обставинами - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Керуючись ст.ст. 372, 459 - 467 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3