У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2016 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2016 року задоволено клопотання керівника Центрального РВ м. Миколаєва КВІ УДПтСУ в Миколаївській області.

Засудженого ОСОБА_6 направлено для реального відбуття покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року, до місця позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та у задоволенні клопотання відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_6 після засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Сумлінно виконував свої обов`язки та періодично з`являвся до органу пробації в м.Тернополі. Через три місяці після засудження вирішив розпочати лікування в реабілітаційному центрі з м. Миколаєві, про що повідомив орган пробації.

Протягом жовтня-грудня 2015 року проходив реабілітацію в м. Миколаєві, де проживав за адресою: пров. Торговий, 2. Після закінчення проходження реабілітаційної програми, в січні 2016 року, повернувся до м. Тернополя та продовжував проживати за адресою: м. Тернопіль, вул. Наливайка, 14а/4, про що повідомив кримінально-виконавчу інспекцію в м. Миколаєві. Продовжував з`являтись в кримінально-виконавчу інспекцію в м. Тернополі.

На початку 2016 року, працюючи на будівництві, отримав травми, був госпіталізований до лікарні, йому проведено оперативне втручання, після чого ОСОБА_6 потребував тривалого періоду реабілітації. Після вказаної події ОСОБА_6 до КВІ не викликався, його не повідомляли про необхідність з`являтись до інспекції, він не переховувався та мешкав за однією адресою, не змінював номера телефону.

14 липня 2020 року, без складання і вручення йому будь-яких процесуальних документів, без залучення захисника, ОСОБА_6 був затриманий та доставлений до Тернопільського відділу поліції, та дізнався про перебування у розшуку. Наразі, відбуває покарання за вироком від 08 квітня 2015 року.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 квітня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійно місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 , будучи освіченим про ухвалення відносно нього вироку, про призначене покарання та умови звільнення його від покарання, не виконав покладені на нього обов`язки, не повідомив кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, на реєстрацію не з`являвся, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, вивчивши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано під час розгляду клопотання керівника Центрального РВ м. Миколаєва КВІ УДПтСУ в Миколаївській області у відношенні засудженого ОСОБА_6 .

Рішення суду першої інстанції взагалі не вмотивоване, а містить лише висновок про невиконання засудженим покладених на нього обов`язків. Але, з яких підстав суд першої інстанції дійшов таких висновків, взагалі не зазначено. Ці висновки не грунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у рішенні відсутні посилання на докази, якими ці висновки підтверджені, та не наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення оскаржуваної ухвали.

Окрім того, як свідчать матеріали провадження, розгляд клопотання відбувся у відсутність засудженого ОСОБА_6 , який взагалі не повідомлявся про розгляд подання, що є порушенням права на захист особи, у відношенні якої прийнято рішення.

Оскільки під час судового розгляду фактично не розглянуто подання КВІ по суті, взагалі не перевірені доводи, якими обґрунтована необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначене позбавляє процесуальної можливості для прийняття апеляційним судом рішення по суті вимог апелянта.

За такого, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Під час нового розгляду слід, зважаючи на викладене, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення. Доводи апелянта підлягають дослідженню та оцінці при ухваленні рішення судом першої інстанції.

Оскільки засуджений ОСОБА_6 направлений для відбуття покарання у місця позбавлення волі на підставі ухвали, яка підлягає скасуванню, відсутні підстави для його подальшого відбуття покарання у зв`язку із скасуванням ухвали, на підставі якої він наразі відбуває покарання. Тому засуджений підлягає негайному звільненню з місць позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407,409, 412, 415, 424,425, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2016 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Засудженого ОСОБА_6 звільнити з місць позбавлення волі негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3