ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році, ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду щодо звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції під час судових засідань 25.09.2020 року, 26.11.2020 року встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі «Вознесенська виправна колонія № 72» в Миколаївській області та 26.11.2020 року захисником ОСОБА_7 суду надано копію ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.11.2020 року щодо зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року. При цьому ОСОБА_8 пояснив, що із заявою про застосування амністії він не звертався до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, оскільки йому було роз`яснено, що питання амністії та зарахування строку попереднього ув`язнення вирішуються не одночасно.

Однак, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порушення вимог ст.ст. 537, 539 КПК України, вирішив питання в інтересах засудженого ОСОБА_8 щодо застосування амністії, при цьому взяв до уваги вказану ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.11.2020 року, яка, на час постановлення оскаржуваної ухвали, не набрала законної сили.
Вказує на те, що розгляд питання щодо звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році не відноситься до компетенції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 засуджено 11.11.2013 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з частковою конфіскацією майна. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.11.2013 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Вознесенського міжрайонного суду від 19.11.2020 року зараховано ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 19.07.2012 року по 17.07.2014 року. Ухвала набрала законної сили 27.11.2020 року.
Таким чином, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин, не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08.04.2014 року відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, засуджений та його захисник просили суд застосувати до ОСОБА_8 амністію, звільнивши його від покарання за вчинений злочин, а тому засуджений підлягає звільненню від відбування покарання згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Також судом зазначено, що клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо процесуальних питань, пов`язаних з виконанням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року, поданого в інтересах засудженого ОСОБА_8 , надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 04.05.2020 року, що відповідало вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України, оскільки ОСОБА_8 перебував на волі та самостійно з`явився до суду для участі в розгляді клопотання, і його було затримано лише 14.07.2020 року та направлено для відбування призначеного покарання до ДУ «Вознесенська ВК №72», тобто, коли тривав розгляд клопотання по суті, тому суд дійшов висновку щодо закінчення розгляду клопотання саме Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника засудженого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2013 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з частковою конфіскацією майна.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2013 року в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з дня виконання вироку, тобто з часу його затримання, зарахувавши у строк відбуття покарання час знаходження засудженого ОСОБА_8 під вартою, а саме з 19.07.2012 року по 17.07.2012 року включно.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2020 року виправлено описку у вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року щодо ОСОБА_8 та зазначено, що вважати правильним строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 19.07.2012 року по 17.07.2014 року.
Ухвалою Вознесенського міжрайонного суду від 19.11.2020 року засудженому ОСОБА_8 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, а саме з 19.07.2012 року по 17.07.2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08.04.2014 року (з урахуванням змін, які внесені Законом України №1246-VII від 06.05.2014 року).
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_8 на час апеляційного перегляду відбув 4 роки призначеного строку основного покарання, тобто не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, за вчинення злочинів, не поєднаних з насильством, небезпечним для життя і здоров`я.
Таким чином, судом апеляційної інстанції, як і судом першої інстанції, не встановлено обмежень, визначених у ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», щодо можливості застосування до ОСОБА_8 амністії.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано застосував до засудженого ОСОБА_8 ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Доводи прокурора про те, що розгляд питання щодо звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році не відноситься до компетенції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі «Вознесенська виправна колонія № 72» в Миколаївській області не може бути взято до уваги з огляду на таке.
Судом першої інстанції було встановлено, що на час подання захисником ОСОБА_7 клопотання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році, тобто 04.05.2020 року, засуджений ОСОБА_8 перебував на волі, самостійно з`явився до суду для участі в розгляді вказаного клопотання.
Також судом зазначено, що ОСОБА_8 було затримано 14.07.2020 року, та направлено для відбування призначеного покарання до ДУ «Вознесенська ВК №72», тобто, коли тривав розгляд клопотання по суті.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час виконання вироку питання застосування Закону України Про амністію у 2014 році, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися у порядку передбаченому ст.9 Закону України Про амністію у 2014 році, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).
Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що захисником ОСОБА_7 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було подано клопотання про застосування Закону України Про амністію у 2014 році щодо ОСОБА_8 , який відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2013 року, та який на час подання цього клопотання під вартою не перебував, тому колегія суддів вважає, що вказане клопотання судом було розглянуто без порушення правил територіальної підсудності.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року є законною, обгрунтованою і вмотивованою та не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4