ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/791/17

Номер провадження 1-кп/495/122/2020

13 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі: головуючого судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003057 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгоспу «Іскра», Тургайської області, республіки Казахстан, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина Р. Молдова, з середньою освітою, не одруженого, до арешту працюючого за наймом, в силу ст. 89 КК України судимості немаючого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Пискарешти, Резинського району, громадянина Р. Молдова, з неповною середньою освітою, до арешту працюючого за наймом, не одруженого, маючого на утриманні дитину 2002 року народження, раніше судимого:

-19.11.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 05.09.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;

до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6

захисник ОСОБА_14 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 12 жовтня 2016 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , діючи групою осіб, з корисною метою та чітким умислом направленим на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через незачинену на запірний пристрій хвіртку, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де розбивши скло вхідних дверей із внутрішньої сторони відкрили запірний гак та проникли до будинку.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 разом з обвинуваченим ОСОБА_7 застосовуючи насилля, зв`язали потерпілу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , використовуючи фрагменти тканини відірваної з підодіяльника ліжка, погрожуючи застосуванням ножів, наносячи удари руками по різним частинам тіла, заволоділи майном останньої, а саме: грошовими коштами в сумі 4950 гривень, купюрами різних номіналів; мобільним телефоном Samsung GT-E1200i, вартістю 350 гривень, з sim-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень; TV-тюнером Eurosky ES-4100, вартістю 300 гривень.

Після чого обвинувачені ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 5610 гривень.

Застосовуючи насилля під час вчинення злочину до потерпілої ОСОБА_11 , останній були нанесені тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 328 від 13.10.2016р. множинні, дрібні, невизначеної форми, безладно розташовані садна в лобній ділянці зліва, лівої виличної ділянці, лівої щічної ділянці, в підщелепної ділянці ліворуч і лівої передньо-бічній поверхні шиї; поверхневі горизонтальні різані рани на долонній поверхні середніх фаланг 2-4 пальців правої кисті, садна як результат травмуюючої дії тупого твердого предмету, різані рани внаслідок дії леза гострого предмету. Садна зазвичай викликають незначні скоро минущі наслідки, на протязі не більше як 6 днів і відповідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Різані рани викликають розлад здоров`я більше 6-ти і не більше 21-го дня, і відповідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 12 жовтня 2016 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , діючи групою осіб, з корисною метою та чітким умислом направленим на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через незачинену на запірний пристрій хвіртку проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де розбивши скло вхідних дверей із внутрішньої сторони відкрили запірний гак та проникли до будинку.

Далі, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , застосовуючи насилля, зв`язали потерпілу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовуючи фрагменти відірваної тканини з підодіяльника дивану, та погрожуючи застосуванням ножів, наносячи удари руками по різним частинам тіла, заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 , а саме: грошовими коштами в сумі 860 гривень, купюрами різних номіналів; TV-тюнером Globо, вартістю 300 гривень, TV-тюнером Topfield TF4000-FE, вартістю 300 гривень, мобільним телефоном Samsung E1080W, вартістю 400 гривень, з sim-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень, двукамфорною електроплитою «Мечта 212Т», вартістю 400 гривень, одно камфорною електроплитою «Мечта 111Т», вартістю 300 гривень.

Після чого обвинувачені ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2570 гривень.

Застосовуючи насилля під час вчинення злочину до потерпілої ОСОБА_12 , останній були нанесені тілесні ушкодження, відповідно висновку судово-медичної експертизи №327 від 13.10.2016р. на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині опікова рана; на тильній поверхні лівої стопи аналогічна опікова рана, як результат травмуючої дії термічного агенту, яким міг бути недопалок цигарки. Опікові рани викликають розлад здоров`я більше 6-ти і не більше 21-го дня, і відповідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 винними себе визнали у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинувачених, потерпілих, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 12.10.2016 року він разом з ОСОБА_15 вирішили пограбувати двох мешканок села Руськоіванівка. Адреси він не пам`ятає. Ніччю вони зайшли до однієї хати, розбивши скло, через двері, зв`язали господарку дома та викрали у неї грошові кошти та побутові прилади. Після чого аналогічні дії скоїли у будинку по сусідству. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що дійсно 12.10.2016 року він разом з ОСОБА_16 вирішили пограбувати двох мешканок села Руськоіванівка. Адреси він не пам`ятає. Ніччю вони зайшли до однієї хати, розбивши скло, через двері, зв`язали господарку дома та викрали у неї грошові кошти та побутові прилади. Після чого аналогічні дії скоїли у будинку по сусідству. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що 12.10.2016 року приблизно о 02.00 годині вона почула скрип внутрішньої міжкімнатних дверей, яка була закрита. Коли двері рипнули вона перелякалася. Почувши це вона взяла ліхтарик, який завжди знаходиться під подушкою і попрямували до дверей. Дійшовши до дверей на порозі її спальні стояв хлопець, а позаду нього стояв ще один хлопець і світил своїм ліхтариком, світло від якого падало вниз, вона побачила у нього в руці ніж. Потім підбіг другий хлопець і вони удвох штовхнули її на ліжко. Один з хлопців взяв її за волосся при цьому її голова знаходилася внизу і вона запам`ятала, що даний хлопець був взутий в чоботи чорного кольору. Вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_17 по розмові по голосу, бо вона його раніше знала, він працював в селі пастухом. Просила призначити покарання на розсуд суду з позбавленням волі обвинувачених.

Потерпіла ОСОБА_11 за станом здоров`я у судовому засіданні відмовилася від дачі свідчень.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відносить каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їм покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, негативну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається особою, яка немає судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається особою, яка немає судимості, враховуючи думку потерпілої, яка призначити покарання у вигляді позбавлення волі, те, що він скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення по відношенню до особи похилого віку, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, негативну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість знов вчинив корисливий злочин, враховуючи думку потерпілої, яка призначити покарання у вигляді позбавлення волі, те, що він скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення по відношенню до особи похилого віку, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, приписами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.11.2015 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Окрім того, положеннями п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.11.2015 року передбачено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту фактичного затримання 12.10.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_18 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 12.10.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, тобто з 12.10.2016 року до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 12.10.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, тобто з 12.10.2016 року до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженим та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3