Справа № 191/2764/20
Провадження № 1-кс/191/559/20
У Х В А Л А
21 вересня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що 05.09.2020 близько 15-30 годин працівниками залізниці виявлено, що невстановлена особа шляхом пошкодження зсувних дверей проникла в середину вагону №24405300, який перебував у складі потягу №9509 на 14 колії ст. Синельникове-2, що у м. Синельникове, звідки таємно викрала майно, чим спричинила матеріальну шкоду.

11.09.2020 року за даним фактом СВ Синельниківського ВП зареєстровано кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

05.09.2020 в ході огляду місця події, на поверхні підлоги вагону виявлено та вилучено один слід низу взуття, який в подальшому було вилучено за допомогою дактилоскопічної плівки та опечатано в паперовий пакет.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , це підтверджується свідченнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

18.09.2020 були оглянуті та вилучені добровільно видані гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловічі туфлі чорного кольору , одна пара.

Так, на даний час вилучена пара туфлів визнана речовим доказом за вказаним кримінальним провадженням, а також призначено проведення відповідної трасологічної експертизи, висновок якої надасть можливість підтвердити або спростувати причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналізуючи вищевикладене, зазначені предмети, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути засобом та предметом вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути засобом збереження ознак вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі слідів, інформації, тому існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення проведення призначеного судово-експертного дослідження, та перешкоджанню втраті отриманих в ході досудового слідства речових доказів, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме: одну пару чоловічих туфлів чорного кольору, які 18.09.2020 року були добровільно видані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання за відсутності особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

ОСОБА_5 надано суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі, заперечення, щодо його задоволення відсутні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, але його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання у його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд клопотання без його участі та не заперечує, щодо задоволення вищезазначеного клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, з урахуванням думки прокурора, який підтримав клопотання слідчого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження /ч. 1 ст. 170 КПК України/.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частин 1-3 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України /арешт майна допускається з метою збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, виявлене та вилучене під час проведення 05.09.2020 року огляду місця події зазначене у клопотанні слідчого майно є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчий суддя, врахувавши ці положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження вилученого майна, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: одну пару чоловічих туфлів чорного кольору, які 18.09.2020 року були добровільно видані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1