Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 січня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ Рівненський слідчий ізолятор та Кузнецовським міським судом кримінальне провадження № 0000115 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисків Жидачівського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 27.03.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком три роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125, ст. 126-1 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125, ст. 126-1 КК України, і призначено покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України 60 годин громадських робіт; за ст. 126-1 КК України 160 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 125 КК України 80 годин громадських робіт. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання 160 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Володимирецького районного суду від 27.03.2019 року, остаточне покарання призначено - п`ять років двадцять днів позбавлення волі.

Прийнято рішення утримувати ОСОБА_5 під вартою і рахувати строк відбуття покарання з моменту набрання вироку законної сили, зарахувавши до строку покарання період його попереднього ув`язнення.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 03 березня 2020 року на грунті ревнощів та раптово виниклих неприязних стосунків, на територіі будинковолодіння АДРЕСА_1 , вчинив сварку з дружиною ОСОБА_8 , в ході якої умисно наніс їй удари ногою по лівій нозі та декілька ударів кулаками по тілу, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого стегна, лівого передпліччя та правого плеча.

ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, відповідно до постанов Володимирецького районного суду Рівненської області від 03.12.2019, 24.12.2019, 27.12.2019 року, перебуваючи за вказаною адресою, умисно вчинив насильство, що полягало у безпричинних словесних образах, нецензурній лайці в адресу ОСОБА_8 та погрозах фізичною розправою, що спричинило потерпілій психологічні страждання та негативні переживання.

17 травня 2020 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , умисно дерев`яною палицею завдав один удар в область лівої ноги ОСОБА_9 , спричинивши ушкодження у вигляді забою та пошкодження зв`язок лівого гомілково-стопного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи вирок в частині засудження ОСОБА_5 за злочини, скоєні відносно дружини ОСОБА_8 , просить скасувати вирок, як незаконний, щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України та закрити в цій частині кримінальне провадження.

Вважає дії ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_9 необхідною самообороною від протиправної поведінки потерпілого, з яким в обвинуваченого склалися тривалі неприязні відносини, оскільки ОСОБА_9 неодноразово безпричинно чіплявся до ОСОБА_5 та наносив йому тілесні ушкодження.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`вилися.

Від потерпілого ОСОБА_9 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Апелянт, обвинувачений та прокурор не заперечують проти проведення апеляційного розгляду провадження у відсутності потерпілих.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, і є обґрунтованим.

Всупереч твердженням, викладеним в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді справи, матеріали даного кримінального провадження містять достатньо належних і беззаперечних доказів, які свідчать про умисне заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя потерпілому ОСОБА_9 . Характер і механізм завданих тілесних ушкоджень вказують, що ОСОБА_5 діяв з умислом, направленим на протиправне заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень з неприязних довготривалих відносин.

Як в ході досудового розслідування, так і під час судового слідства, ОСОБА_5 визнав факт наявності між ним і потерпілим ОСОБА_9 неприязних відносин на грунті конфліктів, що неодноразово виникали раніше, та бійки 17.05.2020 року, яку, на його думку, затіяли потерпілий та його брат ОСОБА_10 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 ствердив, що, будучи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 , між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, який переріс у бійку, в процесі якої потерпілий та його брат ОСОБА_10 намагалися вчинити відносно нього насилля, і він, захищаючись, завдав тілесне ушкодження ОСОБА_9 .

Як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_9 , між ним та ОСОБА_5 раніше неодноразово виникали сварки і дій ОСОБА_5 він завжди остерігався. 17 травня 2020 року близько 16 год. 00 хв, рухаючись із старшим братом ОСОБА_10 на мотоциклі зі сторони с. Олізарка в сторону с. Чудля, на дорозі зустріли ОСОБА_5 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і тримав в руці ніж, яким розмахував. ОСОБА_5 , побачивши їх, тримаючи ніж в лівій руці, взяв в праву руку дубову палицю та наніс йому один удар цією палицею в ліву ногу, нижче коліна. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не наносив, лише разом з братом намагався його заспокоїти, поваливши останнього на землю, та викликав поліцію ( т. 2 а.с. 12-14).

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_9 показав, як і за яких обставин ОСОБА_5 йому було нанесено тілесні ушкодження, що узгоджується і з висновком судово-медичної експертизи.

Факт конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що переріс у бійку, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 брата потерпілого, який зазначив, що між братом та обвинуваченим існують тривалі неприязні стосунки, у зв`язку з чим постійно виникають конфлікти, ініціатором яких завжди є ОСОБА_5 .

Згідно показань свідка ОСОБА_11 , на подвір`ї якого відбувся конфлікт, слідує, що 17 травня 2020 року у другій половині дня між ОСОБА_5 і ОСОБА_12 виникла чергова сварка, початок якої він не бачив. Почувши крики, вийшов з будинку, де побачив, що ОСОБА_5 знаходився в лежачому положенні на животі, а поруч нього були брати ОСОБА_13 , які викликали наряд поліції, приїзду яких ОСОБА_5 не дочекався і втік.

При апеляційному розгляді ОСОБА_5 ствердив, що з приводу неправомірних, на його думку, дій ОСОБА_9 він не звертався ні в медичний заклад, ні в органи поліції, і жодних доказів наявності у нього тілесних ушкоджень надати суду не може, оскільки такі докази відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам і вірно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Доводи захисника та самого обвинуваченого про те, що висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не підтверджуються доказами, а його дії слід кваліфікувати, як нанесення тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними доказами.

За змістом ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечних посягань шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановки захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених ст. 118 та ст. 124 цього Кодексу.

У даній справі достовірно встановлено, і це підтвердив сам ОСОБА_5 , що реального посягання на його життя з боку потерпілого ОСОБА_9 не було, що виключає перевищення меж необхідної оборони з його боку, як обовязкову умову застосування положень ст. 118 КК України.

Зібраними в кримінальному провадженні доказами підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, систематично зловживає спиртними напоями і в нетверезому стані постійно вчиняє конфлікти та насильство в сім`ї, зокрема, і в присутності малолітніх дітей, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти життя та здоров`я особи, шляхом нанесення потерпілим в стані алкогольного сп`яніння ножових ударів із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення.

Що ж до покарання, то як видно з вироку, при його призначенні суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання та перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом: F 10.24, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину - ч. 1 ст. 121 КК України та інкриміновані злочини вчинив в період іспитового строку, встановленого судом 27 березня 2019 року, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, і обрав ОСОБА_5 покарання в межах закону, яке, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Зважаючи, що ОСОБА_5 скоєно кримінальні правопорушення в період іспитового строку, визначеного вироком Володимирецького районного суду від 27.03.2019 року, суд правомірно, відповідно до положень ст. 71 КК України та роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно якого призначене остаточне покарання має бути більшим, як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком, призначив йому і остаточне покарання, яке, з врахуванням системності вчинення ОСОБА_5 злочинів не можна вважати надто суворим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена засудженим в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 01.02.2021 року