У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:
- 25 серпня 2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі, який звільнений 28 травня 2013 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді 7 (семі) років позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_5 зарахований в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 19 січня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Цим вироком вирішена доля речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 06 січня 2016 року близько 20.00 год., разом із своїм знайомим ОСОБА_9 , прийшли за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до квартири АДРЕСА_1 . На той час у квартирі перебували ОСОБА_11 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи на кухні вказаної квартири почали розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник словесний конфлікт, який супроводжувався образами на адресу один одного, в ході якого ОСОБА_15 направився до кімнати квартири, при цьому продовжуючи висловлювати нецензурну лайку на адресу ОСОБА_16 . Даний факт обурив ОСОБА_17 , у якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_18 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, одразу направився вслід за ОСОБА_14 до кімнати квартири. Перебуваючи у приміщенні кімнати, ОСОБА_8 умисно наніс численні удари руками по обличчю ОСОБА_19 , внаслідок чого останній впав на підлогу. Далі, ОСОБА_8 в момент, коли ОСОБА_11 перебував на підлозі, умисно наніс численні удари взутими ногами по голові та тулубу потерпілого, тим самим спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, численних переломів кісток лицьового черепа, забоїв та саден м`яких тканин голови, закритої травми грудної клітки: забою органів грудної клітки, численних переломів ребер зі зміщенням з двох сторін, перелому середньої третини грудини, гемопневмотораксу зліва, в результаті отримання яких ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 152/2 від 15 січня
2016 року, смерть ОСОБА_19 настала внаслідок ендотоксичного шоку та закритої травми грудної клітки.
Відповідно до висновку експерта № 152/2 від 19 лютого 2016 року встановлено, що смерть ОСОБА_19 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітки, у вигляді множинних переломів ребер, ушкоджень лівої легені, що зумовило розвиток посттравматичної пневмонії, яка супроводжувалася інтоксикацією організму, та призвела до ендотоксичного шоку. При проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних медичної документації, у ОСОБА_19 було виявлено наступне: а) -крововиливи в шкіру та м`які тканини лівої половини тулуба, множинні переломи ребер ліворуч, переважно з ушкодження пристінкової плеври: по пригрудинній лінії: 4, 5; по середньо- ключичній лінії: 3-6; по передній пахвовій лінії: 7-11; по середній та задній пахвовим лініям:6-9; ушкодження лівої легені, лівобічний гемо пневмоторакс, колапс лівої легені, - двобічна посттравматична пневмонія, інтоксикація організму, ендотоксичний шок. Вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці грудної клітки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між даним комплексом ушкоджень та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок; б) - крововилив в за очеревинну клітковину ліворуч - має ознаки легких тілесних ушкоджень; в) - множинні садна, забійні рани та крововиливи в шкіру та м`які тканини - в ділянці голови, перелом кісток та хрящів носу. Садна та крововиливи мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Перелом носа та забійні рани, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року, як незаконний та необґрунтований, ухвалити справедливе судове рішення, мотивуючи тим, що він потерпілому не наносив жодних тілесних ушкоджень, показання свідків, викладені в оскаржуваному вироку, є надуманими та не відповідають дійсності.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_20 в апеляційній скарзі також просить скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 з підстав невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості його в суді і вичерпаності можливості їх встановлення.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає, що висновки суду, викладені в оскаржуваному вироку, суперечать фактичним обставинам провадження; показання свідків, викладені в ньому, не відповідають дійсності, оскільки свідок ОСОБА_12 ,будучи допитана в суді першої інстанції, вказала на те, що ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, проте її показання суд навів як такі, що доводять винуватість ОСОБА_16 .

Також зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_20 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин даного провадження, в основу обвинувального вироку судом покладені суперечливі показання свідків, висновки експерта, які здобуті органом досудового розслідування з порушенням вимог кримінального процесуального закону і, на думку сторони захисту, в силу ст.ст. 86, 89, 95 КПК України - є недопустимими. Крім того, вважає, що органом досудового розслідування не доведені обставини події кримінального правопорушення в частині вчинення інкримінованого його підзахисному кримінального правопорушення.
Захисник зазначає і про те, що суд не дав належної оцінки показанням ОСОБА_20 , який, під час розгляду провадження, вказував про свою непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, що за відсутності в матеріалах кримінального провадження прямих доказів, підстав стверджувати про винуватість та доведеність вини ОСОБА_20 у вчиненні даного кримінального правопорушення, - немає.

Учасники судового провадження про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, неявка яких, відповідно до положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду провадження.

До початку апеляційного розгляду - 24 листопада 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові заяви за підписом обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 про закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг.

Вислухавши пояснення прокурора, яка не заперечувала щодо задоволення поданих заяв та вважала за необхідне закрити апеляційне провадження, дослідивши кримінальне провадження та подані заяви, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Приписами ч. 2 ст. 403 КПК України встановлена необхідність закриття апеляційного провадження, якщо при відмові від апеляційної скарги вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 та в його інтересах захисник ОСОБА_6 , в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України, відмовились від своїх апеляційних скарг, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_5 іншими особами не оскаржувався, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3