Справа №642/7625/14-к
Провадження № 1-КП/639/450/20
У Х В А Л А
за результатами підготовчого провадження

19 серпня 2020 року м. Харків
Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.12.2013 року за № 0006960, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанська Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.146КК України, -

в с т а н о в и л а :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з Харківського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.

Потерпіла та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, направили на адресу суду клопотання, в якому просили підготовче судове засідання проводити без їх участі.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисників, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, який проводити у відкритому судовому засіданні за їх участі, та участі потерпілої ї її представника, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, суд приходить до такого.

Підстав для прийняття рішення відповідно до п. п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України не вбачається.
Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Харкова, підстав для його закриття, повернення або зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Отже, на підставі вказаного обвинувального акту можливе призначення судового розгляду.
Щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , то прокурором було подано письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримано ним під час підготовчого судового засідання. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Захисники та обвинувачений проти задоволення вказаного клопотання заперечували, просили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором не доведена.

Вирішуючи вказане клопотання, колегія суддів виходить з такого.
Під час досудового розслідування ОСОБА_6 було затримано 07.03.2014р., йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений в ході досудового розслідування, під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та провадження в суді апеляційної інстанції.

Так, вироком Ленінського районного суду м. Харкова у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років. У вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України ОСОБА_6 був визнаний невинуватим та виправданий по суду у зв`язку з недоведеністю його вини. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишений без змін у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 був звільнений з під варти по відбуттю призначеного строку покарання на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 29.11.2018 року, якою залишено без змін вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року, та відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 березня 2014 року по 29 листопада 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановою Верховного Суду від 16.06.2020 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Запобіжний захід ОСОБА_6 не обрано.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового слідства та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів враховує, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину.
Водночас, вирішуючи питання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року)
При цьому по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 тримався під вартою з 07 березня 2014 року по 29 листопада 2018 року, тобто більш ніж 4 роки 8 місяців.
Даних про те, що після звільнення ОСОБА_6 з-під варти 29.11.2018р. останній вчинив інше кримінальне правопорушення або дії, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор, суду не надано.
Обвинувачений, фактично будучи особою, до якої не застосовано жодного запобіжного заходу, за першою вимогою з`явився до суду, належним чином виконавши відповідний процесуальний обов`язок.
Суд враховує, що при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є виправданим, оскільки прокурором не доведено недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які той посилалася в судовому засіданні.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням ступеня встановлених ризиків; даних про особу обвинуваченого; процесуальної поведінки обвинуваченого після, в тому числі після звільнення з-під варти, колегія суддів вважає можливим обрати йому більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні прокурора, а саме у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, окрім іншого, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що буде необхідним і достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Прийшовши до висновку про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, колегія суддів враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Інших клопотань учасниками підготовчого провадження не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 27.12.2013 року за № 0006960, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.146КК України, на 28.08.2020 року о 11 годині 30 хвилин в приміщенні суду за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 45.
Проводити судовий розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.
У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_9 В`ячеславови частроком на два місяці такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Харкова та Харківської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками по кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).
Викликати в судове засідання учасників судового провадження прокурора, обвинуваченого, захисників, потерпілу та її представника.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3