Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/427/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року. м. Кропивницький

Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.09.2019, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину від 10.04.2019 задоволено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність слідчого судді, яка полягає у відсутності контролю за виконанням зазначеного судового рішення.
Дослідивши апеляційну скаргу на її прийнятність, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження по даній скарзі, з таких підстав.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто суди зобов`язані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення Принц Ліхтенштейну Ганс- Адам ІІ проти Німеччини).

Статтею 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIІІ, чітко регламентовані повноваження апеляційного суду, згідно, яких до компетенції суду апеляційної інстанції входить здійснення правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно вимог кримінально-процесуального закону, апеляційний суд розглядає справи за апеляційними скаргами на судові рішення судів першої інстанції, які не набрали законної сили.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Однак, як встановлено перевіркою доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 , вонаподана не на судове рішення, а на бездіяльність слідчого судді, що відповідно до ст. 392 КПК України не може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Більше того, ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.09.2019, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину від 10.04.2019 задоволено, а тому вказана ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає, так як вона не входить до переліку тих ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, відповідно до ч.1 і 2 ст. 309 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда - необхідно відмовити.
Керуючись ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2