Справа № 589/1505/20
Провадження № 1-кп/589/641/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Так, 04.07.2018 року наказом начальника державної установи «Шосткинська виправна колонія (№ 66)» від 04.07.2018 № 75/ОС-18 старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_4 звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Шосткинська виправна колонія (№ 66)».
У переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 10.05.2017 № 1519/5, визначено, що державна установа «Шосткинська виправна колонія (№ 66)» є установою виконання покарань та належить до структури Державної кримінально-виконавчої служби України, як передбачено ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про державну кримінально-виконавчу службу України».
Згідно ч. 6 ст. 14 ЗУ «Про державну кримінально-виконавчу службу України» старший сержант внутрішньої служби належить до осіб молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.
Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті З ЗУ «Про запобігання корупції» (далі за текстом - Закон) ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, примітки ст. 366-1 КК України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину передбаченого вказаною статтею КК України.
Так абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 № З, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб- сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.
Згідно з відомостями з Реєстру, станом на 20.04.2020 рік ОСОБА_4 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року не подала, хоча була зареєстрована у Реєстрі 06.03.2017 року.
Таким чином, ОСОБА_4 зобов`язана була до 01.04.2019 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, а саме з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства у Реєстрі, проте, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, а саме з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, будучи попередженою про необхідність такого декларування, а також достовірно знаючи про те, що в строк до 01.04.2019 року вона зобов`язана подати до Реєстру таку декларацію, умисно її не подала.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-1 КК України, а саме умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
20.05.2020 року обвинувачена звернулась до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, внаслідок зміни обстановки.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, посилаючись на те, що у зв`язку зі зміною обстановки, а саме тим, що вона наразі не займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, вона перестала бути суспільно-небезпечною особою, крім того, вчиненим кримінальним правопорушенням не завдано шкоди інтересам держави та вона подала необхідну декларацію.
Прокурор вважав, що є підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Згідно ст. 48 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину), особу, яка вперше вчинила злочин невеликої чи середньої тяжкості, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно-небезпечною.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, що передбачене ст. 366-1 КК України на час його вчинення було злочином невеликої тяжкості.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, віднесено до корупційних злочинів, згідно примітки до ст. 45 КК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо забезпечення ефективності інстутиційного механізму запобігання корупції» від 02 жовтня 2019 року № 140-ІХ, який набрав чинності 18 жовтня 2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Крім того, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIIта від 20.12.2019 року, згідно якого внесено зміни до примітки ст. 45 КК України, згідно якихст.366-1 КК України виключено з переліку корупційних злочинів.
Таким чином, ст. 48 КК України може застосовуватися щодо обвинуваченої за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.
За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» статтею 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.
Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнала повністю, розкаялася у вчиненому.
Відповідно до копії наказу начальника державної установи «Шосткинська виправна колонія (№66)» за № 75/ОС-18 від 04.07.2018 року, ОСОБА_4 звільнена зі служби за ст. 77 п. 1 пп. 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
13.05.2020 року обвинуваченою подано декларацію після звільнення, що охоплює попередній 2018 рік, що підтверджується декларацією ОСОБА_4 за 2018 рік роздрукованою з веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вказані обставини в повній мірі свідчить, що обстановка навколо обвинуваченої зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину, а тому суд вважає, що на даний час є підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, оскільки обвинувачена перестала бути суспільно-небезпечною особою.
Керуючись ст.ст. 44, 48 КК України, ст.ст. 284, 286, 314, 363, 369 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
На підставі ст. 48 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження №0000519 щодо неї закрити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів з моменту її проголошення до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1