Провадження №1-кс/127/6846/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів одруженого, який має неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що біля 23:00 год. 18.07.2020 дільничний офіцер поліції Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_7 спільно із інспектором сектору ювенальної превенції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_8 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, перебуваючи у форменому одязі знаходячись у добовому чергуванні в складі екіпажу мобільної групи протидії домашньому насильству «ПОЛІНА 204», доставили з метою освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 до комунального підприємства «Вінницький обласний наркологічний диспансер» (СОЦІОТЕРПАЦІЯ) по вул. Пирогова, 109-В в м. Вінниця.

Перебуваючи у коридорному приміщенні відділення Соціотерапії, ОСОБА_5 ображаючи нецензурною лексикою працівників поліції та працівників медичної установи, не виконуючи законних вимог працівників поліції почав чинити активну фізичну протидію виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.

Зокрема, ОСОБА_5 діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки став поводити себе агресивно, та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, наніс один удар кулаком своєї правої руки в область лівого плеча ОСОБА_7 .. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 наніс ще один удар кулаком в область лівого ока ОСОБА_7 .

Далі, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_5 відреагував агресивно та продовжив висловлюватися нецензурною лексикою до працівників поліції та присутніх лікарів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заздалегідь попередивши про необхідність припинення протиправних дій, надали достатньо часу для виконання законних вимог поліцейського. Однак, ОСОБА_5 законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до нього спеціальний засіб кайданки, затримавши його таким чином.

Внаслідок таких дій ОСОБА_5 дільничному офіцеру поліції Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_7 відповідно до виписки №15188 із медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої підочної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, біля 23:00 год. 18.07.2020 дільничний офіцер поліції Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_7 спільно із інспектором сектору ювенальної превенції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_8 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, перебуваючи у форменому одязі знаходячись у добовому чергуванні в складі екіпажу мобільної групи протидії домашньому насильству «ПОЛІНА 204», доставили з метою освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 до комунального підприємства «Вінницький обласний наркологічний диспансер» (СОЦІОТЕРПАЦІЯ) по вул. Пирогова, 109-В в м. Вінниця.

Перебуваючи у коридорному приміщенні відділення Соціотерапії ОСОБА_5 ображаючи нецензурною лексикою працівників поліції та працівників медичної установи, не виконуючи законних вимог працівників поліції почав чинити активну фізичну протидію виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.

Зокрема, ОСОБА_5 діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки став поводити себе агресивно, та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, наніс один удар кулаком своєї правої руки область лівого плеча ОСОБА_7 .. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 наніс ще один удар кулаком в область лівого ока ОСОБА_7 ..

Далі, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_5 відреагував агресивно та продовжив висловлюватися нецензурною лексикою до працівників поліції та присутніх лікарів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заздалегідь попередивши про необхідність припинення протиправних дій, надали достатньо часу для виконання законних вимог поліцейського. Однак, ОСОБА_5 законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до нього спеціальний засіб кайданки, затримавши його таким чином.

Внаслідок таких дій ОСОБА_5 дільничному офіцеру поліції Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_7 відповідно до виписки №15188 із медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої підочної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

19.07.2020 в 21:01 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Причетність ОСОБА_5 у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом ДОП Вишенського ВП Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 від 19.07.2020; рапортом інспектора Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_8 від 19.07.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.07.2020, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

-особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, її репутацію та соціальні зв`язки;

-особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останню до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

застава, оскільки у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти.

-домашній арешт, оскільки антисоціальна поведінка ОСОБА_5 свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, суду пояснив, що застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт не можливо, оскільки останній постійно вчиняє щодо своєї дружини фізичне та психологічне насильство.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечила стосовно даного клопотання зазначила, що клопотання безпідставне та не обгрунтоване, ризики не доведені, її підзахисний вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, має постійне місце реєстрації та проживання, є пенсіонером, на утриманні в нього знаходиться дружина, яка не працює та неповнолітня дитина, з попереднього місця роботи (органів внутрішніх справ) має позитивну характеристику, нагороджувався грамотами за сумлінну працю, сам має слабке здоров`я яке не дозволяє останнього утримувати під вартою, тому просить врахувати зазначені обставини та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Просить при прийнятті рішення застосувати практику Європейського суду щодо врахування особи, яка вперше притягується до відповідальності.

ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просить відпустити додому, на питання суду зазначив, що має постійне місце проживання, зобов"язується виконувати покладені на нього обов"язки.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали додані до нього, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 хоча є раніше не судимий, однак він обгрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень, які є суспільно небезпечними, полягають в тому, що його вчиненням порушується нормальна робота правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю. Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання, натомість дана обставина не стала запобіжником для не вчинення даного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, та перебуваючи на волі може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, намагатиметься незаконно впливати на свідків, потерпілу особу, у зв"язку із чим є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, слідчий судя вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, беручи до уваги наведені вище обставини, є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_5 , який вчиняє насильство проти своєї дружини, може продовжити кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому ОСОБА_5 розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування з моменту затримання строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 10:29 години 16 вересня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: