ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/2058/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/1127/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 310 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000080 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20.08.2020 року щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єпишино Єнісейського району Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 310 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 в кінці травня 2020 року на присадибній ділянці будинку в теплицях за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, вимог «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 та вимог «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 року № 589, не маючи відповідного дозволу, здійснив незаконний посів і вирощування рослин роду конопель у кількості 14 кущів, які відповідно до висновку експерта №1373-НР від 03.08.2020 є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається у промислових цілей, в подальшому здійснював догляд за ними (поливав і окупував) з метою доведення рослин до стадії дозрівання.
29.07.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області проведений обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого на присадибній ділянці в теплицях виявлено та вилучено зростаючі 14 (чотирнадцять) рослин роду коноплі, які відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, і обіг яких допускається для промислових цілей.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, що передбачає відповідальність за незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок змінити, пом`якшити покарання, визначивши його у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв слідству, має на утриманні двох неповнолітніх дітей обставин, які б обтяжували покарання не встановлено, тому призначене судом покарання у виді обмеження волі не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі внаслідок суворості.

Позиції учасників апеляційного розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, просив змінити вирок та пом`якшити йому покарання, визначивши його у виді штрафу. Вказав, що вирощував коноплю за місцем свого проживання для власного вживання, яку курив, щоб заспокоюватись, однак курив канабіс не при дітях, тому це жодним чином не вплинуло на процес їх виховання.

Захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала з наведених в ній підстав

Додатково вказали, що ОСОБА_8 проживає у фактичних шлюбних стосунках з жінкою, яка має трьох неповнолітніх дітей, крім того ОСОБА_8 має власних двох неповнолітніх дітей, які проживають з матір`ю неподалеку та на вихідних днях він забирає їх до себе та з ними спілкується.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити вирок суду першої інстанції без зміни, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Мотиви суду

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні злочину, за який його засуджено, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_8 за ст. 310 ч.1 КК України, кваліфіковані вірно.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає наведеним вимогам.

Зокрема суд першої інстанції урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є кримінальним проступком, відомості про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, у вчиненні злочину щиро розкаявся та активно сприяв слідству, що визнано обставинами, які пом`якшують покарання, встанови відсутність обставин, які його обтяжують.
Тобто суд першої інстанції врахував всі обставини, на які йдеться посилання в апеляційній скарзі.

При цьому, апеляційний суд констатує, що районний суд призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 310 КК. Наведений факт свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги захисника щодо надмірної суворості призначеного покарання.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 не працює, законного джерела доходу не має, тому визначення йому покарання у виді штрафу може привести до ускладнень при виконанні вироку.

Доводи захисту про неврахування судом в якості обставини, що пом`якшує покарання наявність у ОСОБА_8 двох неповнолітніх дітей та утримання ним трьох дітей своєї цивільної дружини, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Наявність на утриманні винного дитини або іншої непрацездатної особи розуміється як надання винним відповідним особам матеріального забезпечення, яке є основним джерелом існування для них. Крім того, наявність на утриманні винного дитини означає, що особа бере безпосередню участь у її вихованні, догляді та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків.

На переконання колегії суддів, наявність на утриманні винного дитини або іншої непрацездатної особи не може бути визнано при призначенні покарання ні обставиною, яка пом`якшує покарання, ні даними про особу винного, але може бути враховано як показник позитивної характеристики винного у побуті.

Проте стороною захисту не надано жодного доказу на обґрунтування доводів апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_8 на утриманні неповнолітніх дітей. З досліджених судом доказів про особу обвинуваченого, зокрема характеристики з місця проживання тощо, вказаного факту не вбачається.

Навпаки, заслуговує на увагу те, що ОСОБА_8 вирощує, і як він зазначив під час апеляційного розгляду, вживає коноплю шляхом куріння в домоволодінні, де проживають неповнолітні діти, що може негативно вплинути на формування їх свідомості та процес виховання.
Отже відповідні доводи визнаються апеляційним судом необґрунтованими.

Поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних речовин, набувають все більших масштабів та стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей та суспільства в цілому, а отже злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів становлять підвищену суспільну небезпеку.
Погашення попередніх чотирьох судимостей ОСОБА_8 на час вчинення злочину, наявність у обвинуваченого цивільної дружини не є тими чинниками, які б свідчили про зменшення суспільної небезпечності його особи та беззаперечно давали підстави для висновку про можливість призначення покарання, не пов`язаного із обмеженням волі.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив ОСОБА_8 явно несправедливе покарання, захисник не переконливих мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке вона просить призначити.

Тому, з огляду на характер вчиненого кримінального проступку та відомості про особу винного, апеляційний суд вважає, що судом враховано всі обставини, передбачені у ст. 65 КК. Призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст.ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд підстав не вбачає.

Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20.08.2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: три підписи