У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 серпня 2020 року, якою накладено арешт на транспортний засіб - «ГАЗ 33021», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
представник власника майна
адвокат ОСОБА_5

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді накладено арешт на транспортний засіб - «ГАЗ 33021», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , з тимчасовим позбавленням права на розпорядження цим транспортним засобом.
Транспортний засіб - «ГАЗ 33021», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною останньому або іншим особам до скасування або зміни способу арешту будь-яким способом розпоряджатися майном, зокрема відчужувати, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вищевказаного майна.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Адвокат ОСОБА_5 зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги доводи представника власника майна про те, що огляд даного транспортного засобу був здійснено ще 14.08.2020 року, також було зазначено про сприяння ОСОБА_6 всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, у тому числі проведення експертиз, забезпечення збереження транспортного засобу. Фактично на даному транспортному засобі наявна лише одна незначна подряпина, яка зафіксована слідчим ще 14.08.2020 року.

Зауважує, що в ухвалі слідчого судді не вказано та не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів, не вказано, які конкретно відомості, сліди на собі зберіг автомобіль, а також яким чином вказаний автомобіль міг бути використаний як знаряддя вчинення злочину.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те що, слідчим подано до суду клопотання з порушенням строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим відділом Вознесенського ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001003, від 14.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.08.2020 року у смт. Олександрівка Вознесенського району, вул. Генерала Подзігуна, 82 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 33021», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався від м. Вознесенськ в напрямку м. Южноукраїнськ та мотоциклу «Fоrte FТ125-К9А», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , з пасажиром мотоциклу ОСОБА_11 , який рухався від м. Южноукраїнськ в напрямку м. Вознесенськ. Під час виконання водієм автомобіля «ЗАЗ 33021», номерний знак НОМЕР_1 маневру «лівого повороту» мотоцикл «Fоrte FТ125-К9А», номерний знак НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля та пасажир мотоциклу «Fоrte FТ125-К9А», номерний знак НОМЕР_2 були доставлені до КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР м. Вознесенськ з діагнозами: у водія закритий перелом лівої ключиці, рвана рана правого колінного суглобу, перелом латеральної правої тазової кисті та у пасажира садна правого колінного суглобу.

Постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 14.08.2020 року автомобіль «ГАЗ 33021», р.н.з. НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у даному кримінальному проваджені, вилучений до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та залишений на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження речового доказу, яким є вищевказаний транспортний засіб, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення проведення необхідних експертиз та подальшого забезпечення цивільного позову.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя враховала проведення досудового розслідування по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідність майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, наявність правових підстав для арешту майна, відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, та вважала за необхідне накласти арешт на вказаний автомобіль передати його володільцю на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження , апеляційний суд приходить до наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим відділом Вознесенського ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001003, від 14.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.08.2020 року у смт. Олександрівка Вознесенського району, вул. Генерала Подзігуна, 82 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 33021», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався від м. Вознесенськ в напрямку м. Южноукраїнськ та мотоциклу «Fоrte FТ125-К9А», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , з пасажиром мотоциклу ОСОБА_11 , який рухався від м. Южноукраїнськ в напрямку м. Вознесенськ. Під час виконання водієм автомобіля «ЗАЗ 33021», номерний знак НОМЕР_1 маневру «лівого повороту» мотоцикл «Fоrte FТ125-К9А», номерний знак НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля та пасажир мотоциклу «Fоrte FТ125-К9А», номерний знак НОМЕР_2 були доставлені до КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР м. Вознесенськ з діагнозами: у водія закритий перелом лівої ключиці, рвана рана правого колінного суглобу, перелом латеральної правої тазової кисті та у пасажира садна правого колінного суглобу.

Постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 14.08.2020 року автомобіль «ГАЗ 33021», р.н.з. НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у даному кримінальному проваджені, вилучений до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та залишений на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

З огляду на наведене є достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль був учасником дорожньо-транспортної пригоди, має на собі сліди, які утворилися в результаті ДТП, та є речовим доказом. Накладення арешту на вказане майно є необхідним для дослідження автомобіля під час проведення експертиз. Тому слідчий суддя обґрунтовано відповідно до вимог ст.170, 173 КПК України наклав арешт на автомобіль з метою збереження речового доказу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки, у цьому кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, може бути знищено чи приховано, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Твердження захисника щодо порушення слідчим строків подання клопотання про арешт майна у відповідності до ч.5 ст. 171 КПК України є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів судового провадження дорожньо-транспортна пригода сталась 14.08.2020 року, та того ж дня вказаний автомобіль був вилучений та поміщений на зберігання. До суду з клопотання про арешт даного автомобіля слідчий звернувся 15.08.2020 року, тобто в межах строку передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 серпня 2020 року, якою накладено арешт на транспортний засіб - «ГАЗ 33021», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді