Дата документу Справа № 937/8118/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/8118/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1246/20Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області,

адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 25 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України за наступних обставин.

Так, у період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин 29 жовтня 2020 року, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проник на територію домоволодіння, після чого до будинку за вищезазначеною адресою, після чого, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, почав підшукувати майно для таємного заволодіння ним, однак їх дії були помічені потерпілим ОСОБА_9 , який вимагав їх припинення. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння майном ОСОБА_9 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням до житла потерпілого ОСОБА_9 та з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись у приміщенні будинку наніс не менше 2 ударів ногами по тулубу та не менш 5 ударів дерев`яною палицею по голові потерпілого ОСОБА_9 , який є особою похилого віку, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток основи черепа, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне у момент заподіяння, тим самим подавив волю потерпілого до опору. Відразу після цього, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами у сумі 1000 гривень; мобільним телефоном «Nomi i177M», в корпусі сіро-сріблястого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень; пістолетом-фарбопульт «Витязь», синього кольору, вартістю 500 гривень; велосипедом «Дорожник. Комфорт», в рамі чорного кольору, вартістю 3000 гривень; 4 матками сітки рабиця, вартістю по 450 гривень кожен, загальною вартістю 1800 гривень, після чого з місця скоєння злочину втекли, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6800 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, (розбою), поєднаного з проникненням до житла та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Крім того, у період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин 29 жовтня 2020 року, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник до приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , з метою подавлення опору останнього та незаконного заволодіння його майном, наніс не менше 2 ударів ногами по тулубу та не менш 5 ударів дерев`яною палицею по голові потерпілого ОСОБА_9 , який є особою похилого віку, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток основи черепа, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне у момент заподіяння, від якого настала смерть потерпілого ОСОБА_9 , на місці події, за вказаною вище адресою, після чого з місця скоєння злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тобто, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Вказане кримінальні правопорушення (злочини) зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002549 від 30 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; № 0002552 від 31 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та № 0002553 від 31 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
31.10.2020 вищевказані кримінальні провадження було об`єднано в одне та був присвоєний єдиний номер № 0002549.
31 жовтня 2020 року, о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.
Старший слідчий СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 діб. В клопотанні вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 30 грудня 2020 року, слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 , вказує, що слідчий суддя не перевірила матеріали справи щодо обґрунтованості підозри, на його думку підозра не підтверджена і ґрунтується лише на припущеннях слідчого та прокурора без єдиного факту його винуватості. Вказує, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 43-49 КПК, оскільки процесуальні дії з його дружиною були проведені без захисника. Звертає увагу про відсутність ризиків про які зазначає слідчий і прокурор, оскільки він має офіційне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має третю групу інвалідності, працевлаштований, потребує операції. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01.11.2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особисте зобов`язання.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні підстав для застосування відносно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали справи, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Висновок слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої відносно ОСОБА_8 підозри підтверджуються наданими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30.10.2020 (домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 ); рапортом про встановлення причини смерті ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 31.10.2020 (домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 ); показаннями потерпілого ОСОБА_13 ; показаннями потерпілого ОСОБА_13 в ході її додаткового допиту; показаннями свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 31.10.2020 (сумки з металевими виробами, видана ОСОБА_14 ); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (за участю свідка ОСОБА_14 ) у кількості двох; показаннями свідка ОСОБА_15 ; показаннями свідка ОСОБА_16 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_11 ; слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_11 .

Саме сукупність наданих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях розкриває поняття обґрунтованості підозри. Рішення даної судової установи є частиною національного законодавства України у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення».

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа «Чеботарь проти Молдови» від 13.02.2008 р.), що «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи».

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді справи.

На даній початковій стадії досудового розслідування, виходячи із аналізу наданих слідством доказів, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , а питання щодо оцінки доказів належить вирішенню у наступних етапах судового розгляду при розгляді кримінального провадження по суті.

А тому, доводи захисту щодо необгрунтованості підозри судова колегія визнає неспроможними.

Надані докази на даній початковій стадії досудового розслідування надають підстави вважати причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначений ним ризик, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, існує і підтверджується матеріалами кримінального провадження, а застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , які є тяжким та особливо тяжким злочинами (ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України), дані про особу підозрюваного, який не має достатньо стійких соціальних зв`язків, за місцем реєстрації не проживає, за останнім місцем мешкання проживав тимчасово, відносно нього на розгляді перебуває обвинувальний акт в Мелітопольському міськрайонному суді по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тому обґрунтовано дійшов висновку щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду через розуміння неминучого покарання.

Отже, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід,незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої останньому підозри та встановленого ризику, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

На переконання судової колегії альтернативні запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що всупереч тверджень апелянта, слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено існування наведених обставин, що є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Доводи апеляції щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 43-49 КПК, оскільки процесуальні дії з його дружиною проведено без захисника не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду в даному провадженні та стосуються оцінки доказів на предмет їх допустимості, що має вирішуватися при розгляді кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення.

Позитивні відомості щодо особи ОСОБА_8 у вигляді офіційного місця проживання, наявності родини не здатні спростувати вище наведені висновки.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, з яких підозрюваний просить обрати йому більш м`який запобіжний захід, не переконують колегію суддів у можливості застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді по справі не встановлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 183, 184, 194,197 КПК України обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 30 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4