Справа № 751/1537/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/654/20
Категорія - ч. 3 ст. 187 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000299 від 13 січня 2020 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2020 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовпівка Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, який працює робітником КП «ЖЕК-13», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , з 24 квітня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 942 гривні процесуальних витрат на залучення експерта.

Судом визнано доведеним, що 07 січня 2020 року, близько 11 години, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де шляхом розбиття віконного скла, через вікно, проник у житловий будинок та здійснив напад на потерпілого ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_6 розпилив в обличчя потерпілому діючу речовину з балончика «Кобра-111», який заздалегідь приготував і приніс із собою, після чого завдав удару кулаком в область правої скроні потерпілого ОСОБА_8 , три удари металевою кочергою в область голови та близько десяти ударів по тулубу потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран правої вушної мушлі та лобної ділянки, які виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 62 від 24.01.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

На крики ОСОБА_8 із спальної кімнати будинку вийшла цивільна дружина потерпілого, ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 , діючи єдиним умислом, розпилив їй в обличчя діючу речовину з газового балончика «Перець-4», який заздалегідь приготував і приніс із собою, спричинивши останній фізичний біль та тимчасове погіршення зору.

Після цього, ОСОБА_6 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «FLY IQ 4416» в корпусі білого кольору, вартістю 200 грн, що знаходився на серванті в кімнаті будинку та жіночим рюкзаком чорного кольору, вартістю 150 грн, який лежав на підлозі біля серванту та які належать ОСОБА_9 . Також, ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 2300 грн, що знаходилися всередині жіночого рюкзаку чорного кольору, належного ОСОБА_9 .

Всього обвинувачений ОСОБА_6 викрав майна на загальну суму 2650 гривень, чим спричинив потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, як не обґрунтований, об`єктивно підійти до розгляду справи та призначити йому більш м`яке покарання.

Мотивує тим, що суд не врахував той факт, що із заявою до правоохоронних органів потерпілий звернувся тільки через тиждень після суперечки, саме потерпілий був ініціатором конфлікту, а він просто боронився від його посягань. Стверджує про те, що ніяких грошових коштів він не бачив та не брав, і сам потерпілий не вказував на те, що у нього були грошові кошти, а згадав про них тільки під час допиту.

Звертає увагу, що під час судового розгляду суд не надав йому можливості поставити потерпілим ті запитання, які він бажав, а також не надав йому можливості висловити свою позицію та заборонив йому надавати показання, відразу проголосивши вирок.

Просить прийняти до уваги, що за 14 років перебування на волі, він весь час працював, позитивно характеризується, а тому суд мав всі підстави для призначення більш м`якого покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, дії ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 187 КК України перекваліфікувати на ч. 2 ст. 125 КК України та призначити міру покарання в межах санкції даної статті, викликати та допитати потерпілих і самого обвинуваченого.

Мотивує тим, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України з тих підстав, що останній здійснив проникнення до приміщення та напад на потерпілого ОСОБА_8 не маючи на меті заволодіти чужим майном. Його підзахисний забрав майно без корисливого мотиву, оскільки вважав, що бере речі колишньої дружини ОСОБА_9 за її вказівкою, оскільки вона збиралась іти разом із ним.

Вважає, що у вироку суду не обґрунтовано наявність в діях обвинуваченого суб`єктивної сторони злочину, сам потерпілий навіть не усвідомлював суспільної небезпечності щодо позбавлення їх майна до тих пір, поки речі їм не були повернуті працівниками поліції., що піде з ним.

Наголошує на тому, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 3 ст. 187 КК України, передбачає обов`язку наявність у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливого мотиву. Що саме з такою метою проник до будинку його підзахисний, доказів не здобуто.

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинувачений не заперечує та готовий нести відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували проти аргументів сторони захисту, прокурора, який просив подані апеляційні скарги залишити без задоволення, заслухавши пояснення про обставини справи обвинуваченого, потерпілих, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, колишня дружина обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_9 , підтримує подружні стосунки з потерпілим ОСОБА_8 та проживає в його будинку.

Відповідаючи на питання в апеляційному суді, потерпіла ОСОБА_9 , категорично заперечувала, що запросила обвинуваченого ОСОБА_6 прийти та забрати її від потерпілого ОСОБА_8 . Навпаки агресію та насильство, а також переслідування її та теперішнього чоловіка, здійснює обвинувачений, який забрав її паспорт і медичну книжку та не повертає, ставлячи умови : повернення усіх речей, які він їй купив під час спільного проживання або повернутися з ним проживати.

Потерпілий ОСОБА_8 , також стверджував, що ОСОБА_6 їх переслідує та тероризує. 07.01. 2020 саме ОСОБА_6 проник у будинок через вікно, розбивши скло, з балончика розпилив йому в обличчя речовину, від якої він погано бачив та не міг дихати, після чого побив його руками та кочергою. Коли вийшла зі спальні ОСОБА_9 і просила його не бити, ОСОБА_6 і їй розпилив в обличчя перцевий балончик, від якого та присіла і закрила обличчя. Потерпілий ОСОБА_8 бачив, як ОСОБА_11 заволодів мобільним телефоном, який лежав у серванті. На крики потерпілої ОСОБА_9 збіглися сусіди, а тому обвинувачений втік із будинку.

Версія обвинуваченого, що він не проникав у будинок, спростовується його поясненнями про те, що він вліз у чужий будинок через вікно, в якому було розбите скло і після того як господар закрив перед ним двері і не пустив у будинок.

Не відповідають дійсності доводи сторони захисту, що рюкзак і мобільний телефон ОСОБА_6 забрав із собою з дозволу колишньої дружини ОСОБА_9 , яка збиралася повернутися до колишнього чоловіка.

Потерпіла ОСОБА_9 , на яку відкрито під час апеляційного розгляду справи тиснув обвинувачений ОСОБА_6 , пояснювала, що вона надала дозвіл колишньому чоловіку забирати речі, щоб не бив потерпілого ОСОБА_8 , у той час як сама рятувала очі та обличчя від перцевого аерозолю, шукала воду та прикладала волгий рушник.

З об`єктивної сторони розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою такого насильства. Напад може бути таємним чи відкритим але обов`язково повинен подавити волю потерпілого і примусити його передати майно винному.

Побиття ОСОБА_8 кочергою по голові, наявність крові у того на обличчі, розпилювання газового балончика, змусило потерпілу ОСОБА_9 , погодитися, щоб забрали її майно, мобільний телефон та рюкзак, що не може розцінюватися як добровільна передача майна, яким заволодів обвинувачений внаслідок відкритого фізичного насильства з проникненням у житло.

Свідок ОСОБА_12 разом із сусідом потерпілих ОСОБА_13 07 січня 2020 року стояли та курили неподалік будинку потерпілого ОСОБА_8 , почули звук розбитого скла та пішли до будинку подивитись, що сталось, покликали потерпілого, через розбите вікно вискочив чоловік з кочергою в руках, замахнувся на них та побіг через город, вони не змогли його наздогнати. В руках у нього були чорна та білі сумки. Саме вони викликали поліцію.

Такі показання узгоджуються із записами з камер відео спостереження, роздруківка з яких міститься у матеріалах справи.

Судово-медичні данні вказують на те, що потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран правої вушної мушлі та лобної ділянки, які виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів і як усі в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та відповідають даті спричинення 07.01.2020.

З суб`єктивної сторони розбій передбачає тільки прямий умисел, особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, нападає на потерпілих, застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я. При цьому, розбій вважається закінченим з моменту нападу, незалежно від того чи вдалося винному заволодіти майном чи ні.

При відсутності прямого умислу як доводить сторона захисту, обвинувачений ОСОБА_6 залишив би будинок потерпілого, коли колишня дружина з ним не пішла, і не було необхідності забирати її рюкзак та мобільний телефон.

На незаконне заволодіння чужим майном вказує і СМС переписка між обвинуваченим і потерпілою, в якій він повідомляє, що підкинув рюкзак у вбиральню біля будинку і попереджає колишню дружину, щоб не повідомляла ОСОБА_8 про крадіжку, не надавала працівникам поліції жодної інформації про нього, погрожує вбивством, за яке відсидить 15 років ( том 1 а. с.165-169).

З журналу судових засідань та ухвали суду від 06 липня 2020 року убачається, що ОСОБА_6 під час судового розгляду неодноразово порушував порядок у залі судового засідання, не підкорявся розпорядженням головуючого, не зважаючи на попередження про те, що буде видалений із зали судового засідання, агресивно себе поводив, грубо та в нецензурній формі виражався в бік потерпілого та суду, що привело до зриву судового засідання та унеможливило подальше його проведення.

При такій поведінці під час судового розгляду позбавлення права ставити запитання потерпілим та обмеження права на захист, в суді першої інстанції не було, так само як і в суді апеляційної інстанції, коли обвинувачений погрожує потерпілим, обзиває потерпілого ОСОБА_8 і не підкоряється розпорядженню головуючого по справі, а фактично не бажає слухати ніяких пояснень, окрім себе.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про побиття 13.01.2020 ( том1 а. с. 85). Огляд його будинку, як місця вчинення злочину, був проведений тільки 17.01.2020 ( протокол огляду у томі 1 а. с.87-97).

ОСОБА_9 подала заяву про визнання її потерпілою тільки 20.01.2020 ( том1 а.с.123), саме в цей день працівники поліції приступили до розслідування кримінального провадження та допитали очевидців злочину, потерпілих по справі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Готівкові кошти в сумі 2300 грн., як пояснила потерпіла, вони відклали на купівлю дров для опалення будинку, які зберігалася в рюкзаку, який разом з мобільним телефоном викрав обвинувачений ОСОБА_6 , при цьому до вбиральні підкинув тільки рюкзак без грошей.

Критика стороною захисту зволікання потерпілих з подачею заяв, не ставить під сумнів правильність висновків суду щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Потерпілий ОСОБА_8 після побиття був доставлений каретою швидкої допомоги в лікарню, де відмовився від стаціонарного лікування та повернувся додому, побоюючись за безпеку ОСОБА_9 .

Те, що працівники поліції, викликані сусідами у день події злочину, не з`ясували обставин справи, не ставить під сумнів показання потерпілих надані під присягою, які в сукупності з іншими доказами вказують на те, що обвинувачений вчинив розбійний напад із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих з проникненням у житло та заволодів майном потерпілих.

Усі заперечені проти обвинувачення детально перевірені судом першої інстанції та спростовані наведеними у вироку доказами.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на суворість призначеного покарання, колегія суддів розцінює як безпідставне. При обранні виду і строку покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував високу суспільну небезпечність вчиненого злочину, його зухвалий насильницький характер, відсутність у обвинуваченого критики до своєї поведінки, повне ігнорування обвинуваченим суспільних норм та правил поведінки, який після розбійного нападу з проникненням у будинок потерпілих, 11 квітня 2020 року порушив умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прибув до будинку, де проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження кулаком в обличчя, а в подальшому вилами, про що були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що стало підставою для зміни йому запобіжного заходу з домашнього арешту на утримання під вартою.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в розбійному нападі з проникненням у житло відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним під час судового засідання доказам, є обґрунтованими, а покарання призначене в межах мінімальної санкції статті з урахуванням вимог ст. 65 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, в цей же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16