ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2268/20 Справа № 205/2849/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 17 березня 2018 року, за №0000668 від 23 березня 2018 року, за №0001904 від 22 липня 2018 року, за №0000444 від 06 лютого 2019 року, за №0000758 від 02 березня 2019 року, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_5 та заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року, ухваленого щодо
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватою та призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підстави ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням покарання у виді 2 років позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2018 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці; за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого строку покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2018 у виді 1 місяця позбавлення волі, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 , 06 березня 2018 року, приблизно о 15 годині 08 хвилин, знаходилась в приміщенні магазину «Ева 24» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська 38, а саме: у відділі парфумерії, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрала з полиці майно, яке належить ТОВ «РУШ» магазину «Ева 24», а саме: чоловічу туалетну воду «Аrmand Basi LEau Pur Homm» («Арманд Бейзі Ле Пур Хомм»), об`ємом 75 мл., вартістю 495 грн., яку поклала у зовнішню кишеню своєї куртки та з місця злочину зникла, завдавши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 15 березня 2018 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, знаходилась у приміщенні магазину «Ева 12-а» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пров.Штурманський 7-с, а саме: у відділі парфумерії, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрала з прилавку майно, яке належить ТОВ «РУШ» магазину «Ева 12-а», а саме: жіночу туалетну воду «Angel Schlesser Essentsal», об`ємом 50 мл., вартістю 223 грн.05 коп., яку поклала до лівого рукава своєї куртки та з місця злочину зникла, завдавши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочину повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 16 березня 2018 року, приблизно о 13 годині 43 хвилини, знаходилась у приміщенні магазину «Ева 24» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул.Велика Діївська 38-Г, а саме: у відділі парфумерії, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяла з полиці майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме: парфумовану жіночу воду «Armand Basi In Red» («Арманд Бейзі Ін Ред»), об`ємом 100 мл., вартістю 636 грн., яку поклала до лівої зовнішньої кишені одягненої на ній куртки, після чого намагалась залишити магазин через вхідні двері та таким чином викрасти зазначене майно, однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони магазину «Ева 24» ТОВ «РУШ».
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 21 липня 2018 року, близько 14 години 30 хвилин, знаходилась в приміщенні магазину «АТБ-Маркет №520», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Гідропаркова 17, а саме: у відділі продуктів харчування, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяла з торгового прилавку з продуктами харчування майно, яке належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: дві банки червоної ікри «Парамушир лососева Зерниста», об`ємом 120 гр., на суму 401 грн.80 коп., які вона поклала до своєї жіночої сумки, після чого пройшла касову зону, не розрахувавшись за них, таким чином намагалась викрасти зазначене майно, однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони магазину «АТБ-Маркет №520».
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 03 лютого 2019 року, приблизно о 23 годині 04 хвилини, знаходилась в приміщенні магазину №207 ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Ю.Кондратюка 4, а саме у відділі продуктів харчування, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшла до торгового прилавку з продуктами харчування та взяла зі стелажу наступні продукти харчування: форель 300 Премія С/с Кус, вагою 300 г., у кількості 3 упаковки, на суму 717,60 грн.; хек Кг Север Амер С/м, вагою 6,75 кг., на суму 578,68 грн.; сьомга 300 Премія С/с Кус, вагою 300 г., у кількості 2 упаковки, на суму 491,74 грн.; форель 180 Norv Філе С/с, вагою 180 г., у кількості 2 упаковки, на суму 376,20 грн.; сьомга 300 Премія Х/к Кус, вагою 300 г., у кількості 1 упаковка, вартістю 255,01 грн., які поклала до своєї жіночої сумки та направилась до виходу з магазину, намагаючись викрасти зазначене майно, однак при проході через антікрадіжну рамку, увімкнулася сигналізація. Після цього, обвинувачена ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що її дії перестали бути таємними для оточуючих, продовжуючи вчиняти злочин, не зупиняючись, стала прямувати до виходу з магазину, утримуючи викрадене майно. Перебуваючи біля виходу з магазину №207 ТОВ «Сільпо-Фуд», обвинувачена ОСОБА_5 була зупинена працівником охорони вищевказаного магазину, який разом з касиром даного магазину став повертати її назад, однак в цей час до магазину забігла невстановлена особа, яка штовхнула у спину співробітників магазину, від чого останні впали на підлогу. Скориставшись вищевказаною ситуацією, обвинувачена ОСОБА_5 з викраденим майном з місця злочину зникла, таким чином, діючи відкрито, із корисливих міркувань, викрала зазначене вище майно, завдавши ТОВ «Сільпо-Фуд», майнову шкоду на загальну суму 2244,32 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 08 лютого 2019 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходилась в приміщенні магазину №207 ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Ю. Кондратюка 4, а саме у відділі продуктів харчування, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшла до торгового прилавку з продуктами харчування та взяла зі стелажу майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: батон ковбаси Алан Спец-цех Московська в/к, вагою 0,537 г., на суму 308,43 грн., який поклала до лівої кишені своєї куртки, після чого направилась до виходу з магазину, намагаючись викрасти зазначене майно, однак не змогла довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки за касовою зоною була зупинена працівником охорони магазину №207 ТОВ «Сільпо-Фуд».
Продовжуючи вчиняти свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 08 лютого 2019 року, приблизно о 17 годині 22 хвилини, знаходилась в приміщенні магазину «Варус 38» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Велика Діївська 38, а саме: у кондитерському відділі, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшла до торгового прилавку з продуктами харчування та взяла зі стелажу майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: шоколад молочний «Мілка» з цільним горіхом та карамеллю, 300 гр., у кількості 3 плітки, на суму 296,88 грн.; Ферреро шоколадний крем «Нутелла», 630 г., у кількості 2 банки, на суму 343,96 грн., яке поклала до своєї жіночої сумки та з викраденим майном з місця злочину зникла, завдавши ТОВ «Омега» майнову шкоду на загальну суму 622,89 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_5 , 01 березня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходилась в приміщенні магазину № 41 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Метробудівська 19, а саме: у відділі продуктів харчування, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище магазині, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшла до торгового прилавку з продуктами харчування та взяла зі стелажу майно, яке належить ТОВ «ТРАШ», а саме: 1 пляшку вермута «Мартіні Bianco», ємкістю 1л., вартістю 236,13 грн.; цукерки «Raffaello», 150 г., у кількості 2 упаковки, на суму 163,80 грн., а всього на загальну суму 399,93 коп., яке поклала до своєї жіночої сумки, після чого направилась до виходу з магазину, намагаючись викрасти зазначене майно, однак не змогла довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки за касовою зоною була зупинена працівниками магазину № 41 ТОВ «ТРАШ».
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачена посилається на незаконність вироку в цій частині. Так, обвинувачена вказує, що суд не надав належної оцінки тим, обставинам, що вона має на утриманні неповнолітніх дітей, у вчиненному щиро розкаялась, що в розумінні ст. 66 КК України, є обставиною, яка пом`якшує покарання. При цьому судом не було встановлено обставин, які в розумінні ст. 67 КК України, обтяжують покарання, а тому було б за можливе призначити їй покарання не пов`язане із позбавленням волі.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_5 покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити їй остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяця.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні нею інкримінованих кримінальних правопорушень, не оскаржуючи фактичних обставин, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, прокурор вказує, що суд визначив ОСОБА_10 остаточне покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, незважаючи та те, що останні за часом епізоди цих злочинів вчинено після ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018, що виключає, призначення покарання за кожним епізодом окремо, та в цьому випадку мають бути застосовані правила, визначенні ст. 71 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу строни захисту та заперечували проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які визнавались обвинуваченою в судовому засіданні, та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні остаточного покарання обвинуваченій, суд вважає, що вони заслуговують на увагу виходячи з такого.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 25 червня 2018 року (провадження №511/37/16-к), в якій зазначено, що у разі коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України, спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.
У відповідному порядку вказані положення закону України про кримінальну відповідальність застосовуються за умови, якщо злочин (злочини) вчиненні до та після постановлення попереднього вироку, отримали окрему кваліфікацію. У разі ж якщо наявна повторність злочинів, передбачена ст. 32 КК України, а саме - вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу, та які не вимагають окремої кваліфікації за кожний епізод злочинної діяльності, застосовуються лише положення частини першої статті 71 КК України як до злочину, вчиненого після постановлення попереднього вироку.
Верховний Суд неодноразово викладав свою правову позицію з цього питання, яка зводились до того, що призначення покарання при вчиненні двох і більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК, та які не вимагають окремої кваліфікації, частину яких вчинено до, а інші після вчинення злочину, здійснюється із застосуванням лише статті 71 КК. При цьому, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті), які мають самостійні санкції, покарання не призначається.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_10 раніше судима за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та, на підставі ст. 75 КК України, її було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке вона вчинила 06.03.2018, тобто до ухвалення вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2018. Разом з цим, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, які вона вчинила 01.03.2019 та 03.02.2019, тобто в період невідбутого покарання за цим вироком. Окрім цього ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, які вона вчинила 16.03.2018, 21.07.2018, 08.02.2019 та ч. 2 ст. 185 КК України, які вона вчинила 15.03.2018 й 08.02.2019, тобто як до ухвалення попереднього вироку, так і в період невідбутого покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2018.
З огляду на викладене, й враховуючи, що зазначені епізоди злочинної діяльності ОСОБА_10 вчиненні нею як до ухвалення попереднього вироку так і в період невідбутого покарання за цим вироком, охоплюються єдиною правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та за ч. 2 ст. 185 КК України, то за ними не може бути призначене окреме покарання, та при визначенні остаточного покарання до них мають бути застосовані положення ст. 71 КК України, як до злочинів вчинених в період невідбутого покарання за попереднім вироком.
Отже, суд першої інстанції мав врахувати вищенаведені положення кримінального закону та призначити обвинуваченій покарання спочатку за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення попереднього вироку, потім за правилами передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчиненних після постановлення попереднього вироку, а вже після цього остаточно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, внаслідок чого при призначенні обвинуваченій остаточного покарання, було неправильно застосовано положення ч.ч. 1, 4 ст. 70 та ст. 71 КК України, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , колегія суддів, враховуючи положення ст.ст. 50, 65 КК України, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 спочатку із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2018, після чого визначити покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених після потановлення попереднього вироку, а вже потім призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Щодо доводів обвинуваченої про невідповідність призначеного покарання її особі та ступеню тяжкості вчинених нею злочинів внаслідок суворості, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки призначене покарання у виді позбавлення волі в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, та на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, й підстав вважати його занадто суворим, як і підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.ст. 69, 75 КК України, не убачається.
Отже, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченої такими, що задоволенню не підлягають, а доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими та приходить до висновку про необхідність їх задоволення й скасування вироку щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 , в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Призначити ОСОБА_5 покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018 та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяця.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 16 вересня 2020 року. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 період перебування її під вартою з 18 березня 2019 року по 15 вересня 2020 року включно.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, як тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4