У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 191 000 000 005 68 від 18 вересня 2019 року ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Припять Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 368-4 КК України, -
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 191 000 000 005 68 від 18.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 368-4 КК України, повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у відповідності до змін, внесених до КК України згідно із Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, містить санкцію у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, а відтак є кримінальним проступком.
Згідно ж з п. 5 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
З огляду на зазначене, зважаючи на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 368-4 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 05.02.2020, при цьому судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта не призначено, суд і повернув вказаний обвинувальний акт прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, вважаючи її незаконною, належним чином не обґрунтованою та винесеною з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2020 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що, поряд з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурором вважаються встановленими, в обвинувальному акті міститься конкретне формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 із зазначенням конкретних частин статті КК України. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, і тільки у таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства і положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
З урахуванням того, що під час документування протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 , які стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 368-4 КК України, здобуто докази причетності останньої до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, усі докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є фактично тотожними (протоколи проведених слідчих (розшукових) дій, зокрема обшуку, показання учасників, присутніх під час проведення відповідних процесуальних дій), а тому окремий судовий розгляд щодо кримінального проступку та щодо злочину у даному провадженні може негативно вплинути на повноту судового розгляду.
Водночас, на думку прокурора, суд при постановленні оскаржуваної ухвали вийшов за межі наданих повноважень у підготовчому судовому засіданні.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення захисника ОСОБА_8 , підтриманих обвинуваченою ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляційних вимог прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 420 191 000 000 005 68 від 18.09.2019 стосовно ОСОБА_6 на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів вважає, що при його складанні дотримано вимоги кримінального процесуального закону.
Так, згідно з п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII, який вступив в силу 01.07.2020 (далі Закон 2617-VІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Як указує норма ч. 1 ст. 217 КПК України в редакції Закону 2617-VIII, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об?єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства.
Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються, як наголошується в ч. 2 ст. 217 КПК України.
Приписами ч.ч. 5, 6 ст. 217 КПК України закріплено, що рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
Отже, з системного аналізу наведених вище Закону 2617-VIII та положень КПК України слідує, що з 01.07.2020 судам необхідно повертати лише обвинувальні акти у кримінальних провадженнях по обвинуваченню особи у вчиненні проступку//проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Водночас, як видно з матеріалів кримінального провадження, 05.02.2020 прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 було направлено до Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 191 000 000 005 68 від 18.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 368-4, ч. 1 ст. 309 КК України (а.п. 1).
Нормою ч. 2 ст. 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
А тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , у відповідності до змін, внесених до КПК України згідно з Законом № 2617-VIII від 22.11.2018, що передбачає можливість призначення покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років - є кримінальним проступком.
Водночас, ОСОБА_6 у досліджуваному кримінальному провадженні обвинувачується і у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, за яким, як стверджує прокурор, і були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування, у ході якого здобуті докази причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому, усі докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень - є фактично тотожними (протоколи проведених слідчих (розшукових) дій, зокрема обшуку, показання учасників, присутніх під час проведення відповідних процесуальних дій), а тому окремий судовий розгляд щодо кримінального проступку та щодо злочину у даному провадженні може негативно вплинути на повноту судового розгляду, що випливає і з реєстру матеріалів досудового розслідування про внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2019 та 03.01.2020, відповідно (а.п. 10-14), у зв?язку з чим 16.01.2020 прокурор, у відповідності до вимог ст. 217 КПК України об?єднав матеріали досудових розслідувань в одне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 1 ст. 309 КК України, яке було направлено з обвинувальним актом до суду першої інстанції.
Оскільки положеннями п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень та іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину - і проступку, на переконання колегії суддів, повернення судом першої інстанції обвинувального акта з підстав внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України - є неправильним.
При цьому не можна не вказати на те, що, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України в редакції Закону 2617-VIII, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу.
За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 420 191 000 000 005 68 від 18.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 368-4 КК України, у суду першої інстанції не було, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2020 - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 191 000 000 005 68 від 18 вересня 2019 року ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 191 000 000 005 68 від 18 вересня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 368-4 КК України, повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3