Справа № 301/2241/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" жовтня 2020 р. м. Іршава

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське, Олеськівського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не судимого

в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000712, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , стверджуючи, що 24 жовтня 2020 року заступником начальника слідчого відділення Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000712 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 2020 року, близько 00:30 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ліжку в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , де в ході сварки зі своєю дружиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживали разом за вказаною адресою, в ході суперечки, яка виникла із-за ревнощів, діючи умисно, з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, своєю лівою рукою, а саме долонею наніс ОСОБА_7 один удар в область її обличчя зліва, після чого піднявшись з ліжка своєю правою рукою а саме кулаком наніс останній декілька ударів в область голови, в результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді набряку-набухання головного мозку, травматичний шок, травматичний субдуральний крововилив, від яких в період часу з 07:00 по 10:00 годин ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла вдома на ліжку, про що складено остаточне лікарське свідоцтво про смерть №133 від 24.10.2020 року.
25 жовтня 2020 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське, Олеськівського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - умисне, тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обґрунтована підозра ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується наступними матеріалами: рапортом про отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 24.10.2020 року, протоколом огляду місця події від 24.10.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , остаточним лікарським свідоцтвом про смерть №133 від 24.10.2020.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який згідно санкції ч.2 ст.121 КК України, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, злочин вчинено відносно життя осіб, вчинила вказаний злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючого обставиною, будучи на волі може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників процесу, є підставі вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваної, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Окрім цього, існують ризики і в тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, не маючи місця роботи зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду, в зв`язку з чим просила клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання. Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши прокурора та обвинуваченого та захисника, дослідивши клопотання, вважає, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди , у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Розглядаючи клопотання, суд враховує те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який згідно санкції ч.2 ст.121 КК України, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, злочин вчинено відносно життя осіб, вчинила вказаний злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючого обставиною, будучи на волі може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників процесу, є підставі вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваної, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Окрім цього, існують ризики і в тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, не маючи місця роботи зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.
Таким чином, в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
В даному випадку існують обставин, передбачені ч.4 ст. 183 КПК України, які дають суду право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 182,196, 197, 199 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання засупника начальника СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське, Олеськівського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не судимого строком на 60 днів до 25 грудня 2020 року включно без визначення розміру застави.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1