Справа № 461/9714/20
Провадження № 1-кс/461/477/21
УХВАЛА
про надання дозволу на арешт майна

21.01.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна -

в с т а н о в и в :

старший слідчий слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000046 від 06.10.2020 року з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку.

Подане клопотання мотивує тим, що накласти арешт на майно необхідно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості знищення та відчуження вилучених в ході невідкладного обшуку речей їх власниками, а також необхідності призначення з вилученими речами низки судових експертиз, відповідно до вимог ст.ст.40, 131, 132, Глави 17 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України. Одночасно із поданим клопотанням, слідчий просить проводити розгляд такого без його участі, без здійснення фіксації та без участі власника майна.

Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000046 від 06.10.2020 року з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що сержанта ОСОБА_5 призначено наказом командира військового навчального механізованого полку НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 №11-РС від 18 лютого 2019 на посаду інструктора навчального механізованого взводу навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону ВОС НОМЕР_2 .

У відповідності до вимог ст.ст.11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, військовослужбовець ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, заборонено носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв.
Так, ОСОБА_5 , маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами та знаючи вимоги законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, з метою особистого збагачення, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання в порушення вимог п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, а також положення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, із не встановленого досудовим розслідуванням часу до 16.10.2020, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці зберігав боєприпаси «ВОГ-25» та «ВОГ -25П», у кількості 13 штук, які містять заряд бризантної вибухової речовини А-ІХ-1 (фрагментний гексоген) та відносяться до боєприпасів.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут боєприпасів, 16.10.2020 близько 16:20 год. незаконно переніс на територію військової частини НОМЕР_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вказані боєприпаси «ВОГ-25» та «ВОГ -25П», у кількості 13 штук., де близько 16:20 год., передав ОСОБА_6 постріли гранатометні «ВОГ-25» та «ВОГ -25П», що являються осколкові боєприпаси для підствольних гранатометів, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 3000 ( три тисячі гривень) грн.

Згідно протоколу обшуку від 20.01.2021 (14:45 год. 16:00 год.) вилучено:

-три банківські картки «Приватбанку» з наступними номерами НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 які упаковані у паперовий конверт №1;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» у корпусі чорного кольору imei: НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 які упаковані у паперовий конверт №2;

-люлька чорного кольору із залишками невідомої речовими які упаковані у спец. пакет №3546410;

-подрібнювач наркотичних речових у вигляді черепа з короною які упаковані у спец. пакет №3546410;

21.01.2021 року вилучені в ході обшуку предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що вищевказані предмети визнані речовими доказами та мають важливе доказове значення для кримінального провадження, оскільки можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення та могли використовуватись в якості засобів вчинення злочину, необхідні для розкриття кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку 20.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-три банківські картки «Приватбанку» з наступними номерами НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 які упаковані у паперовий конверт №1;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» у корпусі чорного кольору imei: НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 які упаковані у паперовий конверт №2;

-люлька чорного кольору із залишками невідомої речовими які упаковані у спец. пакет №3546410;

подрібнювач наркотичних речових у вигляді черепа з короною які упаковані у спец. пакет №3546410

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1