Справа № 367/549/20
Провадження по справі № 1-кп/367/328/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001612 від 16.09.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чуква Самбірського р-ну Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.09.2019 року близько 16:15 год., ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки PEUGEOT PARTNER реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Островського з боку бул. Богдана Хмельницького в напрямку вул. Героїв Майдана в м. Буча Київської області, проїжджаючи нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг вул. Островського з вул. Польовою, в порушення вимог дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу» та п. 16.11 ПДР України, де сказано: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», проявляючи злочинну недбалість, при виїзді на вказане перехрестя з другорядної дороги вул. Островського на головну дорогу вул. Польову в м. Буча Київської області, не надав дорогу автомобілю ВАЗ-21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі вул. Польовій з боку вул. Жовтневої в напрямку вул. Нове Шосе та здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля PEUGEOT PARTNER реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою боковою частиною автомобіля ВАЗ-21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобілю ВАЗ-21083 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 заподіяно наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани тім`яної ділянки, підшкірних гематом потиличної ділянки, лінійного перелому правої скроневої та тім`яної кістки праворуч; субдуральної гематоми лівої лобної частки; геморігачних забоїв обох лобних та лівої скроневої частин, які утворилися внаслідок ударів об виступаючі частини салону автомобіля та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вищевказаними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, викладеному у вироку суду, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним злочину викладеному в обвинувальному акті. Просив суд врахувати при призначенні покарання, що в теперішній час він щиро розкаюється у скоєному, просив суворо не карати та не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами. Також зазначив, що усі завдані потерпілому збитки він відшкодував в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого, показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина ОСОБА_6 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України оскільки він своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального злочину, який відносяться, відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, до необережних тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, має постійне місце проживання, де характеризується добре, за місцем останнього місця роботи позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також судом враховується думка потерпілого, який просив суд, обвинуваченого суворо не карати та підтвердив факт повного відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та з урахуванням всіх обставин справи, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2019 року, з таких підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням захисника якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, станом на 05.01.2021 року, судовий розгляд даного кримінального провадження

завершений, обвинувачений в повному обсязі відшкодував шкоду потерпілому, тому потреби у подальшому обмеженні прав власників майна немає необхідності.
Таким чином, суд, вважає за можливе скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2019 року по справі № 367/7460/19 на речові докази у кримінальному провадженні № 0001612 від 16.09.2019 року, а саме на транспортні засоби, які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20, - автомобіль марки "PEUGEOT PARTNER" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , автомобіль марки "ВАЗ 2108" реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належний ОСОБА_8 ..
На підставі викладеного та керуючись статтями 98, 100, 170-173, 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме за № 12-1/2321 від 12.12.2019 року у сумі 1570 гривень 10 копійок; № 12-1/2322 від 20.11.2019 року у сумі 3140 гривень 20 копійок; № 12-1/3028 від 16.12.2019 року у сумі 1570 гривень 10 копійок; № 12-1/3203 від 24.12.2019 року у сумі 1570 гривень 10 копійок, загальна сума яких складає 7850 гривень 50 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2019 року по справі № 367/7460/19 у кримінальному провадженні № 0001612 від 16.09.2019 року, а саме: на транспортні засоби, які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20, а саме: на автомобіль марки "PEUGEOT PARTNER" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , автомобіль марки "ВАЗ 2108" реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належний ОСОБА_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 .
Речові докази у кримінальному провадженні автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки«ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20 повернути.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1