Справа № 385/595/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000213 від 29.03.2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

26.03.2017 року, близько 19:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях у свого знайомого ОСОБА_4 за місцем його проживання на АДРЕСА_2 , куди була запрошена останнім, у кімнаті на столі виявила мобільний телефон Nokia 206 Type: RM- 872; ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із СІМ-картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_3 , належний ОСОБА_4 , та в цей час у неї виник корисливий мотив на вчинення крадіжки чужого майна, а саме вищезазначеного мобільного телефона.
З метою реалізації свого корисливого мотиву, діючи з прямим умислом та з корисливою метою, ОСОБА_3 , дочекавшись моменту, коли на неї ніхто із присутніх осіб не звертав уваги, впевнившись, що її дії ніхто не бачить, усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрала мобільний телефон Nokia 206, вартістю 450 гривень, із встановленою в ньому СІМ-картою мобільного оператора Київстар, вартістю 25 гривень, помістивши його у кишеню куртки, в яку була одягнена. Після чого під приводом того, що їй необхідно повернутись додому, ОСОБА_3 покинула домоволодіння ОСОБА_4 та маючи можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд в подальшому збула мобільний телефон Nokia 206 своїй знайомій ОСОБА_5 , жительці с. Флорино, Бершадського району, Вінницької області, а СІМ-карту залишила для власного користуванні, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 457 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченої ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , в якій обвинувачена також додатково зазначила про визнання вини у скоєнні зазначеного кримінального проступку та повідомила, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачена та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження.
У зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_4 , як потерпілу у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову заяву, в якій вказує, що вона не заперечує щодо розгляду обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
При призначанні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, не судима, не працевлаштована, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК

України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також
запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Ураховуючи наведене та відсутність у ОСОБА_3 постійного самостійного заробітку, суд вважає, що їй слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як нею, так і іншими особами.
Дослідивши обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд при призначенні покарання обвинуваченій у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання за ч.3 ст. 56 КК України. Разом з цим такий вид покарання, як штраф не може бути застосований, оскільки в обвинуваченої відсутній дохід, вона не працевлаштована, крім того, відсутні відомості про перебування у неї у власності будь-якого майна.
Призначене судом покарання у виді громадських робіт за ч.1 ст. 185 КК України, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме поняттю та меті покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон Nokia 206 Type: RM- 872; ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із СІМ-картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_3 слід повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон Nokia 206 Type: RM- 872; ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із СІМ-картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_3 , повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

02.02.2021