Справа № 521/72/21
Номер провадження:1-кп/521/926/21
УХВАЛА

22 січня 2021 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина Республіки Молдова, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неофіційно працюючого кальянщиком на пляжі «Отрада», який не зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

Прокурор вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має і справа може бути призначена до розгляду.

Захисники та обвинувачений не заперечували щодо призначення обвинувального акту до розгляду.

Дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду міста Одеси згідно правил підсудності, передбачених ст. 32 та ст. 33 КПК України.
Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, відсутні.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, немає.
Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстави для повернення обвинувального акта, передбачені ст. 291 КПК України відсутні.
Згідно до ч.2 ст.314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів.
ОСОБА_6 та його захисники заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;
- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, розлучений, не має постійного місця роботи/навчання та підтверджених джерел існування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризику переховування від суду.
Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може вдатися до спроб будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити нове кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Суд вважає, що прокурором надано достатньо доказів, які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених КПК України.
Розмір застави визначений на підставі ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2020 року, як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатної особи, тобто у розмірі 1051000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, залишити без змін.
Таким чином, у разі внесення ОСОБА_6 застави в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 331, 369, 371-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Призначити судове засідання по кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України, на 01.02.2021 року о 15 годині 00 хвилин в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси, розташованого по вул. Василя Стуса, 1 А, у м. Одесі.
В судове засідання викликати сторони по справі
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу відносно нього дійсний до 21 березня 2021 року включно.

Розмір застави визначений на підставі ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2020 року, як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатної особи, тобто у розмірі 1051000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, залишити без змін.
Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_6 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави. За умови внесення застави за обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала суду не оскаржується.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1