Справа № 303/5496/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурори ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/43/20 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18. 10. 2017.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зубівка, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із базовою середньою освітою, одружений, на утриманні троє дітей, не працюючий, не судимий, засуджений :

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
На підставі пункту «в» частини 1 статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22. 12. 2016, засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання призначеного цим вироком.
Речовий доказ: початки кукурудзи в кількості 510 штук, повернуті представнику потерпілого під розписку вважати повернутими.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 10. 09. 2017 близько 02 год., перебуваючи на полі із засіяною кукурудзою, яка належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ» в селі Зубівка, Мукачівського району, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зібрав початки кукурудзи в кількості 510 штук, та упакував їх в шість білих полімерних мішків. Виконавши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_6 довести свій умисел не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки, на полі був затриманий працівниками охорони Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ». Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ» матеріальної шкоди на загальну суму 1530 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку суду від 18. 10. 2017 щодо ОСОБА_6 та ухвалення нового вироку, яким просить призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді

-2-

штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а врешті вирок залишити без змін. В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає? що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 є незаконним з підстав необгрунтрованого застосування до обвинуваченого положень Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема положень ст. 13 цього Закону про те, що дія цього закону поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюються на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності. Вважає, що оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення 10. 09. 2017 , а Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22. 12. 2016, набув чинності 07. 09. 2017, положення цього Закону не могли бути застосовані до обвинуваченого ОСОБА_6 .

22. 12. 2020 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи клопотання, думку прокурорки, яка не заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Так суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_9 , дослідженням даних про його особу, дослідив зібрані органом досудового розслідування матеріали. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленню порядку їх дослідження роз`ясненні сторонам наслідків такого розгляду, судом першої інстанції дотримано вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України. Тому, апеляційним судом висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження не перевіряються.
Діяння ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Приймаючи до уваги те, що обвинуваченим ОСОБА_6 подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке повністю підтримано в судовому засіданні самим обвинуваченим, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

-3-

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19. 11. 2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26. 02. 2019 у справі № 309/1201/15-к).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України (10. 09. 2017), за яке передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років та останній відноситься до кримінальних проступків (ч. 1 ст. 12 КК України). Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України визнав та не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
За змістом ст. ст. 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

-4-

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08. 11. 2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. ч. 1 - 3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

апеляційну скарг прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатській області від 18. 10. 2017 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України скасувати.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді :