Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 серпня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ Городоцький виправний центр № 131 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2020 року за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , представника ДУ Городоцький ВЦ № 131 - ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2020 року відмовлено в задоволенні спільного подання ДУ Городоцький виправний центр № 131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2011 року за п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу і задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи тим, що від часу розгляду клопотання про заміну покарання на більш м`яке пройшов річний термін, що дає право звернення до суду на підставі ст. 81 КК України. Доводить, що його позитивна характеристика, сумлінна поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, з якими згоден представник установи, думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Відповідно до загальної норми закону ст. 81 КК України та розяснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою ( стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно положень ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни не відбутої частини покарання більш мяким, якщо вони були направлені в місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно - дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш мяким не раніше, як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження чи позбавлення волі.

Тобто, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш мяким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або ж відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш мяким і при цьому 2) була направлена в місця позбавлення чи обмеження волі у випадках, передбачених законом.

При регламентуванні порядку та умов відбування і виконання кримінальних покарань норми Кримінального та Кримінально - Виконавчого Кодексів України співвідносяться між собою, як загальні і спеціальні, і при їх конкуренції застосовуються спеціальні норми, що підтверджується і розясненнями Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19 щодо практики застосування норм права у випадку колізії.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджено вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2011 року за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до остаточного покарання чотирнадцять років позбавлення волі, який ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23.08.2011 року залишено без змін.

09 квітня 2019 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області засудженому замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців і шістнадцять днів на обмеження волі, яке ОСОБА_5 відбуває в ДУ Городоцький виправний центр (№ 131).
Поряд з цим, згідно ст. 539 КПК України та ч. 7 ст. 154 КВК України у разі набрання законної сили ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше, як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо передчасного звернення ДУ Городоцький виправний центр № 131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації із поданням про застосування відносно ОСОБА_5 ст. 81 КК України до суду, не переконливим, оскільки на момент розгляду вказаного подання від дати винесення ухвали про заміну покарання на більш м`яке 09 квітня 2019 року пройшло більше року, що дає суду законні підстави для розгляду подання щодо ОСОБА_5 стосовно умовно - дострокового звільнення, і з врахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, згідно яких неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, до яких віднесено і застосування закону, який не підлягає застосуванню, вбачає підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 19.08.2020 року