Справа № 711/4747/20
Номер провадження 1-кп/711/355/20
В И Р О К

іменем України

30 грудня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тарасенкове Оржицького району Полтавської області, з вищою освітою, не працюючої, одруженої, яка має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимої, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 345 КК України,

встановив:

Підсудна (обвинувачена) ОСОБА_5 вчинила умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин

Біля 22 години 20 хвилин 02 червня 2020 року обвинувачена ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння перебувала на розі вулиць Новопречистенська та Гоголя у м. Черкаси, тобто в громадському місці. На місце події на службовому автомобілі із увімкненими проблисковими маячками прибули одягнуті у формений одяг поліцейські. Усвідомлюючи, що потерпіла лейтенант поліції ОСОБА_4 виконує свої службові обов`язки, обвинувачена умисно нанесла потерпілій один удар правим кулаком в ліву частину голови, один удар правою ногою в ліве коліно та біля семи ударів обома ногами в область живота, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 травму лівого колінного суглобу з розривом зовнішнього меніска і крововиливом та набряком м`яких тканин, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та крововилив передньої черевної стінки, який відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Цими умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Підсудна ОСОБА_5 винною себе визнала частково і пояснила, що увечері 02.06.2020 р. у стані алкогольного сп`яніння разом із дитиною віком півтори року перебувала на вул. Новопречистенській, куди їх помилково привезло таксі. До неї підійшли якісь перехожі, які викликали поліцію. Невдовзі на місце події на службовому автомобілі прибули поліцейські, частина яких була в формі, а частина в цивільному одязі, які викликали по телефону її чоловіка. Коли прибув її чоловік та забрав дитину, потерпіла ОСОБА_4 вирішила продемонструвати йому відеозапис події, проти чого заперечувала обвинувачена і відвела руку потерпілої з телефоном. Потерпіла ОСОБА_4 , яка не перебувала в формі поліцейського, першою нанесла їй удар в обличчя рукою та ногою в живіт, після чого обвинувачена змушена була оборонятись, але не пам`ятає, чим, куди і кому вона наносила удари.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведена наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що у складі екіпажу патрульної поліції прибула на місце події, отримавши повідомлення про те, що на розі вулиць Гоголя і Новопречистенської перебуває жінка у п`яному стані з малолітньою дитиною. На місці інформація підтвердилась і цією жінкою виявилась підсудна ОСОБА_6 . Оскільки обвинувачена була в стані сильного сп`яніння, а дитина без належного догляду, по телефону викликали чоловіка обвинуваченої. Коли той прибув, потерпіла продемонструвала йому запис на телефоні поведінки його дружини. Обвинувачена вихопила з рук потерпілої телефон, тому потерпіла відібрала його, але обвинувачена нанесла їй удар рукою в голову і ногою по коліну. Захищаючись і припиняючи дії обвинуваченої, потерпіла повалила її на землю, але та нанесла ногами їй ще кілька ударів в область живота.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він разом з потерпілою прибув на виклик громадян і виявив обвинувачену у стані алкогольного сп`яніння і перехожих, які тримали на руках її малолітню напівроздягнену дитину. На місце події викликали чоловіка обвинуваченої і потерпіла хотіла продемонструвати йому запис поведінки його дружини. Свідок в цей час направився до службового автомобіля, але почув шум боротьби і побачив, що потерпіла і обвинувачена лежать на землі, а обвинувачена наносить удари ногами потерпілій, тому він затримав обвинувачену і застосував до неї кайданки.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що разом із знайомими помітив обвинувачену з неадекватною поведінкою із-за алкогольного сп`яніння разом з малолітньою дитиною, тому викликав поліцію. До приїзду поліції у обвинуваченої забрали дитину, яка була розбута. На місце події прибули поліцейські, у тому числі й потерпіла, а потім викликали чоловіка обвинуваченої. Потерпіла почала демонструвати чоловікові обвинуваченої відеозапис на телефоні, але обвинувачена почала вихоплювати з рук поліцейської телефон, хоча потерпіла попередила її про можливе застосування сили, тому між ними відбулась потасовка, але він не бачив, хто кого конкретно бив.

Свідок ОСОБА_9 показав, що разом з ОСОБА_8 викликав поліцію із-за неадекватної поведінки обвинуваченої, яка була разом з малолітньою дитиною. Після того, як потерпіла поліцейська почала демонструвати чоловікові обвинуваченої відеозапис поведінки останньої, обвинувачена вихопила з рук потерпілої телефон і нанесла їй удар ногою по нозі, потім вони впали і почали наносити одна одній удари.

Свідок ОСОБА_10 показав, що очікував дома свою дружину з дитиною, але йому зателефонувала поліцейська і пояснила, де перебуває його дружина з дитиною. Прибувши на місце, він побачив дружину у стані алкогольного сп`яніння, а дитину без взуття і з подряпинами тримали на руках сторонні особи. Потерпіла захотіла продемонструвати йому відеозапис, а його дружина намагалась відібрати у неї телефон, хоча потерпіла попереджала її про протиправність її дій. Він не бачив, хто перший (потерпіла чи дружина) наніс удар, але бачив, що потерпіла вдарила дружину рукою в обличчя, потім вони впали і удвох наносили одна одній удари.

Суду надано речовий доказ у вигляді диску із відеозаписом події, на якому зафіксовано обвинувачену з явними ознаками алкогольного сп`яніння, сторонніх осіб, одна з яких тримала на руках дитину. На місце події прибув спеціальний службовий автомобіль поліції з потерпілою ОСОБА_4 , одягнутою в формений одяг поліцейського.

Під час досудового розслідування проведено слідчі експерименти з потерпілою ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 (а.с.90, 98, 106, 113).

Разом з тим, свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в судовому засіданні дали показання, які суперечать даним, що містяться у протоколах слідчих експериментів за їхньою участю, тому суд не бере до уваги вказані документи як докази.

Із виписки з амбулаторної карти № 711 встановлено факт перебування обвинуваченої ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння (а.с.117), що узгоджується з показаннями самої обвинуваченої та показаннями потерпілої і свідків.

Згідно з копіями документів потерпіла ОСОБА_11 станом на 02.06.2020 р. була поліцейською і виконувала службові обов`язки, мала спеціальне звання (а.с.122-128).

За висновками судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_4 від дії тупих предметів завдано травму лівого колінного суглобу з розривом зовнішнього меніска і крововиливом та набряком м`яких тканин, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та крововилив передньої черевної стінки, який відноситься до легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, зазначених потерпілою і свідком ОСОБА_14 під час слідчих експериментів (а.с.161-162).

Досліджуючи докази, суд впевнився у тому, що потерпіла ОСОБА_11 і свідок ОСОБА_12 прибули на місце події на службовому поліцейському автомобілі з увімкненими проблисковими маячками, були одягнуті у формений одяг поліцейських і ідентифікувались очевидцями як працівники поліції, чим спростовуються показання обвинуваченої про те, що вона сприймала потерпілу не як працівника поліції.

Незважаючи на те, що на відеозаписі з нагрудної камери свідка поліцейського ОСОБА_12 на зафіксовано момент, коли обвинувачена почала застосовувати фізичну силу до потерпілої, суд із показань потерпілої та свідка ОСОБА_14 встановив, що обвинувачена нанесла удар потерпілій першою. Свідок ОСОБА_6 тільки припустив, що потерпіла могла першою вдарити його дружину, бо тримав дитину на руках і не бачив початку розвитку подій. Свідок ОСОБА_14 є сторонньою особою і не зацікавлений у кримінальному провадженні, тому у суду немає підстав сумніватися в його показаннях і, як наслідок, в показаннях потерпілої про те, що обвинувачена ОСОБА_6 першою застосувала фізичне насильство до потерпілої ОСОБА_11 , наносячи їй удари.

Внаслідок умисних неправомірних дій обвинуваченої потерпілій, яка була працівником правоохоронного органу і виконувала свої службові обов`язки згідно із Законом України «Про Національну поліцію», заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зазначених доказів достатньо для того, щоб вважати доведеним, що ОСОБА_5 умисне заподіяла працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.

Призначаючи покарання у межах, установлених санкцією частини статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення, суд враховує обставини його вчинення та особу винної, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують її покарання.

ОСОБА_5 раніше не судима, під наглядом у психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Пом`якшує покарання підсудної наявність на утриманні малолітньої дитини, обтяжує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням тієї обставини, що у обвинуваченої є малолітня дитина, та положень ч.3 ст. 61 КК України суд не може призначити їй покарання у виді обмеження волі.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 не судима і має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, а також малолітню дитину, суд вважає можливим її виправлення без відбування покарання і звільняє її від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід до підсудної не застосований і у суду немає підстав для його застосування. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд вважає за потрібне диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10 286 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. Судом встановлено, що із-за умисних дій обвинуваченої потерпіла отримала травми, перебувала на лікуванні і понесла витрати на лікування, а також витрати по догляду за дитиною (а.с.22-28, 62-63). Вона виконувала свої обов`язки і зазнала нападу у зв`язку з виконанням службових обов`язків, отримала травму, із-за якої певний час не могла працювати і доглядати за своєю дитиною. Все це завдало їй моральних страждань і переживань. З урахуванням викладеного та доведеності понесених витрат суд задовольняє цивільний позов повністю.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з положеннями п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10 286 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., а всього 30 286 грн.

Речовий доказ (диск із відеозаписом події) зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченій негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1