1-кс/932/94/21
УХВАЛА

12 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Підгородне, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, маючої на утримані малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

в кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000032 від 10.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000032 від 10.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 10.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в якому 10.01.2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 . Останню було затриману 10.01.2021 року в порядку ст. 208 КПК України. Враховуючи наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що підставою звернення з вказаним клопотанням слугувала наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, тому з метою запобігання вищевказаних ризиків необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, вважали за можливе обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрювана має місце реєстрації та проживання, утримує самостійно малолітню дитину, за місце проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Суть пред`явленої підозри зрозуміла в тому, що так сталося підозрювана шкодує, умислу на спричинення тілесних ушкоджень не мала. Захисником зазначено, що злочин передбачений ч. 2 ст. 345 КК України відноситься до категорії нетяжких, підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які визначені ст. 183 КПК України відсутні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали клопотання встановлено наступне.

Слідчим відділенням Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000032 від 10.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в якому 10.01.2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 .
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 10.01.2021 приблизно о 04 годин 05 хвилин неподалік будинку № 2 по вул. Барикадна у м. Дніпро перебуваючи на водійському сидінні автомобіля «BMW 520i», д/з НОМЕР_1 розпивала спиртні напої в ході провадження при складанні адміністративного протоколів за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_4 працівниками УПП в Дніпропетровській області, а саме : т.в.о. заступника командира роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 одягнуту у формений одяг, екіпіровану спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю та закріпленим на бронежилеті нагрудним жетоном із зображенням спеціального номеру, яка була разом з рядовим поліції УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та капралом поліції УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , які входять до складу екіпажу № 0351.

В подальшому ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до працівників правоохоронних органів та особисто до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_4 будучи в алкогольному сп`янінні, почала висловлюватися в сторону ОСОБА_8 нецензурною лайкою.

На попередження працівників поліції ОСОБА_4 не відреагувала. Під час розмови із працівником правоохоронного органу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, відмовившись виконати законні вимоги працівника поліції, відкрила двері автомобілю «BMW 520i», д/з НОМЕР_1 та маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, цілеспрямовано кинула скляною пляшкою в бік потерпілої ОСОБА_8 .

Скляна пляшка влучила ОСОБА_8 в ліву ногу, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження, а саме забій середньої третини лівої гомілки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Останню було затримано в порядку ст. 208 КПК України 10.01.2021 року о 04:50 год. в м. Дніпро, перехрестя Барикадна та пр. Дмитра Яворницького.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як визначено п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З вказаного випливає, що законодавцем визначено певні умови за наявності яких до раніше не судимої особи може застосовуватись найсуворіший запобіжних захід тримання під вартою: 1 обґрунтована підозра у вчинені у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України) ; 2 - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України).

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у злочині передбачуваному ч. 2 ст. 345 КК України, санкцією якого визначено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. ОСОБА_4 раніше не судима.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Сукупність досліджених в ході судового розгляду справи доказів та обставин, таких як, протокол огляду місця події від 10.01.2021 за адресою: м. Дніпро, перехрестя вул. Барикадна та пр. Д. Яворницького; заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 10.01.2021; протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.01.2021, свідка ОСОБА_9 від 10.01.2021, свідка ОСОБА_10 від 10.01.2021, свідка ОСОБА_11 від 10.01.2021, свідка ОСОБА_12 від 10.01.2021; відео, приводить до переконання про те, що дійсно 10.01.2021 року мало місце діяння, до якого може бути причетна ОСОБА_4 . І не дивлячись на відсутність висновку судово-медичної експертизи, вказане діяння може кваліфікуватись за ч. 2 ст. 345 КК України.

Ризики на які посилається прокурор, зокрема той, що підозрювана буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду вважається судом необґрунтованим, оскільки як встановлено в ході розгляду справи ОСОБА_4 не вчиняла дій направлених на приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, не намагалася переховуватись. Щодо ризику можливого впливу на свідків та потерпілу в даному кримінальному проваджені суд вважає, що хоча і жодних доказів на вчинення або намагання вчинити такі дії стороною обвинувачення не надано, проте з огляду на можливість запобігання таким спробам достатнім буде покласти на підозрюваного обов`язок утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілою ОСОБА_8 . Ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення є непереконливий. Відомостей стосовно того, що перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_4 переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину суду не надано. Таких даних в ході судового розгляду прокурором не наведено, що з огляду на п. 3 ч. 2 чт. 183 КПК України виключає законодавчо визначену можливість суду обрати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином суд прийшов до висновку про можливість обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у виді домашнього арешту, який забезпечить дотримання нею процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, з метою забезпечення здійснення контролю за поведінкою підозрюваної, також забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання його спробам ухилитися від слідства і суду, та виконання процесуальних рішень на підозрювану доцільно покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожним викликом надісланим поштою, або в телефонному режимі;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілою ;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

Застосувати як виконання обов`язку засіб здійснення контролю за підозрюваною ОСОБА_4 , електронний засіб контролю, який підозрюваній носити на весь час домашнього арешту.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд. Працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, суд виходить із того, що згідно матеріалів клопотання підозрювана мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливе виключно в умовах тримання її під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Оскільки підозрювану було затримано в порядку ст. 208 КПК України 10.01.2021 року та підстави для її подальшого тримання під вартою не встановлено, згідно ст. 202 КПК України остання підлягає звільненню з-під варти в залі суду негайно.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме: домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, що полягає у забороні підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду терміном 2 місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожним викликом надісланим поштою, або в телефонному режимі;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілою ;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

Застосувати як виконання обов`язку засіб здійснення контролю за підозрюваною ОСОБА_4 електронний засіб контролю, який підозрюваній носити на весь час домашнього арешту.

Згідно ст. 202 КПК України підозрювану ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту два місяці, тобто до 12 березня 2021 року.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Нагляд за дотриманням обов`язків підозрюваною ОСОБА_4 покласти на Шевченківський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної для вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 181 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.01.2021 року о 10:20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1