В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/766/20
22 липня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадженнів селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2020 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загального середньою освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 125 КК України.

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Так, 04 липня 2020 року близько 21 год, перебуваючи в салоні автомобіля «Мітцубіші Карізма», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Чорновола в с. Горохолин Ліс Богородчанського району Івано-Франківської області, неподалік житлового будинку № 744, між колишнім подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на ґрунті тривалих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс один удар рукою в обличчя потерпілої та вийшов з автомобіля. Перебуваючи на території домогосподарства колишньої дружини ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений наніс удар рукою в обличчя потерпілої, заподіявши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крайового дефекту емалі 7-го зуба на нижній щелепі справа, синець у ділянці правого плеча. Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла, щодо якої здійснюється провадження, не заперечує проти такого розгляду.
Із заяви ОСОБА_3 від 16 липня 2020 року вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини щодо заподіяння ним 04 липня 2020 року потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності (а.п.7). Крім того, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження в частині розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Заява підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_4 у заяві від 16 липня 2020 року (а.п. 8) зазначила, що згідна із встановленими в ході досудового розслідування обставинами вчинення ОСОБА_3 04 липня 2020 року щодо заподіяння їй легких тілесних ушкоджень, не заперечує щодо розгляду обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності. Потерпіла ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження в частині розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, його вік, стан здоров`я та майновий стан, що він не працює, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному кабінетах Богородчанської ЦРЛ не знаходиться, раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілої.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду області через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1