ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7935/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/24/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000838 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонського області від 22 червня 2020 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 30.07.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, 70 КК України на 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки майна;

засуджено:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що він, 25.03.2019 року близько 11-00 год., перебуваючи в приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр-К», який розташований по Бериславському шосе, 17 в м. Херсоні, знаходячись у відділі «Сад-огород», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, намагався вчинити крадіжку товару: садового секатору фірми «Worth», вартістю 473 грн., виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений охороною гіпермаркету ТОВ «Епіцентр-К» на території стоянки для автомобілів після того, як пройшов через центральний вихід відділу «Сад-огород» для відвідувачів без товару, та покинув приміщення магазину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності своєї вини та правильності кваліфікації його дій, вважає призначене судом покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Просить призначити йому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь захисника та засудженого в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вироку без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Як убачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, за який він засуджений, в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Оскільки він та інші учасники судового провадження, не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винного, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Що ж до доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання та наявність підстав для застосування ст.75 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Виходячи з положень, передбачених ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 випливає, що ним фактично порушується питання про недотримання судом першої інстанції вищенаведених вимог закону, що безпосередньо пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Доводи апелянта про можливість його виправлення без реального відбування покарання, є непереконливими.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 дотримався вимог ст.50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання занадто суворим, як про це стверджують апелянт, не має.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має незняту та непогашену судимість за попереднім вироком, за місцем проживання характеризується посередньо.

Врахувавши конкретні обставини, дані про особу ОСОБА_7 , наявність у нього незнятої та непогашеної судимості за вчинення умисного злочину, що безпосередньо вказує на його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, суд обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції та правильно призначив йому покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено жодних підстав, які, на його думку, мають бути прийняті апеляційним судом до уваги як такі, що мають бути враховані як підстави для пом`якшення покарання, так і для застосування положень ст.75 КК України.

Колегія суддів вважає, що менш суворий вид покарання, не пов`язаний з реальним відбуванням покарання у виді арешту, буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене вище, підстав як для пом`якшення покарання, так і застосування ст.75 КК України та зміни вироку в частині призначення покарання, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не знаходить.

Даних про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4