Справа № 212/5246/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000948 від 06 травня 2020 року та № 0000930 від 04 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачень за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
в провадження судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000948 від 06 травня 2020 року та № 0000930 від 04 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачень за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні 05 листопада 2020 року прокурор звернувся до суду з письмовим клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання покликається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які було встановлено під час обрання та продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому, які на даний час не зменшились та продовжують існувати. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили, просили змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Захисник зазначив, що клопотання прокурора безпідставне та не підлягає задоволенню, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, в нього на утриманні є неповнолітня дитина та дружина, отже є міцні соціальні зв`язки.
У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
14 вересня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 16 листопада 2020 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування таких ризиків є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким; також судом враховано те, що обвинувачений раніше судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2007 року народження, офіційно не працевлаштований.
Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінюючи в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою спливає 16 листопада 2020 року, вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03 січня 2021 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачень за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 03 січня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.
Скерувати копію ухвали для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1