Справа № 449/676/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі

судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

представника потерпілих: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000133 від 19.05.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бібрка, Львівської області, українець, громадянин України, працює лікарем-хірургом КП Перемишлянська центральна районна лікарня, зареєстрований АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що займаючи згідно з наказом від 13.02.2017року №81 посаду завідувача хірургічним відділенням Перемишлянської ЦРЛ, будучи відповідно до ст. 74 Основ законодавства України охорони здоров`я від 19.11.1992 року, медичним працівником із спеціальною освітою, а також маючи відповідно до ч. 2 п.п. 1-21 Посадової інструкції завідувача хірургічним відділенням Перемишлянської центральної районної лікарні затвердженої головним лікарем Перемишлянської ЦРЛ ОСОБА_9 обов`язки по організації чи самостійному проведенню необхідних діагностичних процедур, клінічних обстежень та досліджень, встановлення діагнозу, надання невідкладної медичної допомоги хворим, вирішення питання щодо госпіталізації, кваліфікованому та своєчасному виконанні наказів, розпоряджень, нормативно правових актів по своїй професійній діяльності, згідно п. а ч. 1 ст. 78 Основ законодавства України охорони здоров`я від 19.11.1992 року зобов`язаний надати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу і лікарську допомогу, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для ОСОБА_10 у вигляді смерті. 17.05.2019року о 15 годині 18 хвилин бригадою екстреної медичної допомоги з діагнозом : рвана рана в ділянці лівого колінного суглоба у приймальне відділення КП Перемишлянська центральна районна лікарня, що за адресою: Львівська область, м. Перемишляни, вул. Галицька,12, доставлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для надання кваліфікованої медичної допомоги в умовах медичного закладу та передання черговому лікарю ОСОБА_11 , однак ОСОБА_10 черговим лікарем приймального відділення не оглядалась, жодна медична допомога на даному етапі їй не надавалась, після чого з приймального відділення ОСОБА_10 була відправлена в хірургічне відділення КП Перемишлянська центральна районна лікарня де остання була оглянута лікарем-хірургом ОСОБА_4 . В ході проведення даного огляду, лікарем хірургом ОСОБА_4 встановлено діагноз: рана в ділянці лівого наколінника та садна в ділянці правого коліна. З цього приводу ОСОБА_10 проведено первинну хірургічну обробку рани, іммобілізовано ліву ногу гіпсовою лангетом, проведено рентгенографію ділянки лівого коліна, однак за наявності підстав лікарем-хірургом ОСОБА_4 не було встановлено обставин отримання травми, не проведено належним чином зовнішній огляд ОСОБА_10 , не виявлено множинні тілесні ушкодження, не проведено додаткових інструментальних та лабораторних обстежень та не діагностовано у ОСОБА_10 переломів кісток тазу, правої плечової кістки, лівої малогомілкової кістки, закриту травму органів черевної порожнини, що супроводжувалась кровотечею, закриту травму органів позаочерного простору. За очевидних ознак лікарем хірургом ОСОБА_4 не встановлено правильний діагноз та не госпіталізовано ОСОБА_10 в стаціонар, для проведення необхідного лікування. Завідувач хірургічним відділенням, лікар- хірург ОСОБА_4 , несучи персональну відповідальність, порушуючи вимоги вищевказаних нормативних документів, а також ст. 6, ст. 78 ч. 1 Основ законодавства України охорони здоров`я, маючи усі наявні умови та можливості для проведення спостереження, проведення належним чином зовнішнього огляду ОСОБА_10 , проведення додаткових інструментальних та лабораторних обстежень, встановлення правильного діагнозу та госпіталізацію ОСОБА_10 в стаціонар для проведення необхідного лікування, володіючи достатнім кваліфікаційним рівнем, не використавши ці знання і навички при надання медичної допомоги останній, в порушення вимог ч. 2 п.п. 1-21 Посадової інструкції завідувача хірургічним відділенням Перемишлянської центральної районної лікарні затвердженої головним лікарем Перемишлянської ЦРЛ ОСОБА_9 , недбало та несумлінно ставлячись до своїх професійних обов`язків, що проявилось в тому, що він не здійснив ретельного спостереження за хворим та не надав повної об`єктивної медичної допомоги хворому, а саме 17.05.2019р. приблизно о 15 годині 25 хвилин обстеження хворої ОСОБА_10 лікарем хірургом ОСОБА_4 проведене не достатньо, тобто не правильно оцінено результати обстеження (огляд, пальпація кісток тазу, руки, черевної порожнини) хворої, недооцінено важкість загального стану пацієнта, не проведено детального огляду, не вивчено дані анамнезу, не проведено діагностики наявних ушкоджень, не визначено змін неврологічного статусу, не заведено медичну карту стаціонарного хворого, не проведено загально клінічних обстежень, не проведено первинну хірургічну обробку наявних ран з їх ревізією, не проведено ультразвукову діагностику внутрішніх органів,рентгенографії ОГК і черевної порожнини, рентгенографію кісток черепа, кінцівок, тазу, що дало би можливість вчасно встановити клінічний діагноз та госпіталізувати ОСОБА_10 в стаціонар та провести необхідний комплекс лікувальних заходів. Повноцінне лікування ОСОБА_10 повинно було відбутися в умовах стаціонару, оскільки життєбезпечний стан в якому перебувала ОСОБА_10 на момент звернення за медичною допомогою, потребував госпіталізації в ургентному порядку, для надання спеціалізованої медичної допомоги. Після огляду, проведення лабораторних аналізів, рентгента, УЗД- діагностики, ЕКГ, консультацій терапевтом,анестезіологом та встановлення діагнозу, ОСОБА_10 потребувала оперативного втручання в умовах операційної з метою ушивання розриву печінки та зупинки кровотечі, іммобілізації правої руки та лівої ноги. Враховуючи викладене, діагноз встановлений ОСОБА_10 лікарем-хірургом ОСОБА_4 та застосоване лікування були неправильними внаслідок чого, ІНФОРМАЦІЯ_3 біля 23.00 годин ОСОБА_10 померла від масивної внутрішньої крововтрати на тлі перелому кісток тазу, розрив печінки та масивними крововиливами в бриджу та м`які тканини тіла. Таким чином завідувач хірургічним відділенням, лікар-хірург ОСОБА_4 під час надання медичної допомоги ОСОБА_10 у хірургічному відділенні Перемишлянської ЦРЛ, що за адресою: м. Перемишляни, вул.. Галицька,12 Львівської області, 17.05.2019року неналежно виконав свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 .

КП Перемишлянська центральна районна лікарня подала до суду клопотання про передачу ОСОБА_4 на поруки колективу КП Перемишлянської центральної районної лікарні.

Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений вперше скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України, щиро покаявся, а також беручи до уваги, що останній є членом трудового колективу, було прийнято одностайно рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки колективу КП Перемишлянської центральної районної лікарні Колектив зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових правопорушень, виправлення шляхом залучення до активної роботи, організації, проведення заходів з підвищення кваліфікації, участі в громадському життя та профілактичної роботи.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України у зв`язку з взяттям його на поруки трудовим колективом КП Перемишлянської центральної районної лікарні.

Прокурор, потерпілі та представник просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих та представника суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Так, згідно ч. 1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п. 6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше;2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Тобто з огляду на такі дискреційні повноваження суду, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Така ж позиція щодо особливостей звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки висловлена колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 13.02.2018 у справі №161/13242/16-к.

Суд визнає сумнівною наявність у ОСОБА_4 щирого каяття, як однієї з передумов застосування положень ст. 47 КК України, виходячи з того, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину має знаходити своє відображення в матеріалах кримінального провадження та, як прояв суб`єктивної поведінки обвинуваченого, має існувати безпосередньо із моменту вчинення злочину, а не виникати внаслідок тягаря зібраних доказів та невідворотності покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення носить формальний характер. Обвинувачений ОСОБА_4 хоча і визнав свою вину у вчиненому, однак не відшкодував жодної шкоди потерпілим. При цьому враховується і позиція потерпілих, які в категоричній формі заперечувала факт щирого каяття ОСОБА_4 посилаючись на те, що останній не вибачився за скоєне, не цікавився станом здоров`я. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 розцінюється судом не як щире каяття, а як обраний спосіб захисту від кримінальної відповідальності за вчинене.

Окрім цього, саме клопотання про передачу особи на поруки це письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах з мотивованим проханням звільнити певну особу члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та визначення взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки злочин.

Так, за змістом ст. 252-1 КЗпП України трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.

Слід зазначити, що подане клопотання КП Перемишлянської центральної районної лікарні (а.с.180), подане за підписом в.о головного лікаря ВП ПЦРЛ ОСОБА_12 не можна вважати належно оформленим клопотанням трудового колективу, оскільки такий налічує велику кількість працівників. Відсутні відомості щодо вирішення означеного питання на загальних збори працівників КП Перемишлянської центральної районної лікарні. Наведене свідчить про відсутність волевиявлення всього трудового колективу щодо взяття ОСОБА_4 на поруки. Відсутній протокол загальних зборів.

За вказаних обставин, встановлене свідчить про відсутність існування визначених законом умов застосування до ОСОБА_4 положень ст.47 КК України

Керуючись ст. 47 КК України, ст. ст. 284-288, 350, 370-372, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудового колективу КП Перемишлянській центральній районній лікарні відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя
Суддя ОСОБА_1