Номер справи 289/2171/19
Номер провадження 1-в/289/66/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про визначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_3 за наявності кількох вироків,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2020 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшло клопотання Радомишльського РС філії ДУ «Центр пробації» про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків під час їх виконання зпосиланням на те, що 15.06.2020 до Радомишльського РС з питань пробації надійшов на виконання вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.12.2019 відносно ОСОБА_3 , якого засуджено цим вироком за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 102, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.
Даний вирок знаходиться на виконання в Радомишльському РС філії ДУ «Центр пробації».

26.08.2020 до Радомишльського РС філії ДУ «Центр пробації» надійшов на виконання вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.03.2020 відносно відносно ОСОБА_3 , якого засуджено цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Посилаючись на викладені вище обставини, орган пробації просить суд визначити остаточне покарання ОСОБА_3 за зазначеними вироками.
Належним чином повідомлені про дату час та місце проведення судового розгляду справи учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд вважає можливим розглянути подання за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу, а саме під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Як встановлено судом, вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.03.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою, однак, при цьому судом не було враховано вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.12.2019, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 102, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.
Злочин, за який ОСОБА_3 було засуджено другим за часом вироком, вчинено 22.11.2019, тобто до постановлення першого за часом вироку.
Обидва вироки на день розгляду клопотання набрали законної сили.
Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадку, якщо стосовно засудженого є не виконаний вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.
Як вбачається з положень пунктів 10, 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок (і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків), суд за місцем виконання вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками. Суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Отже, під час розгляду подання про застосування покарання за наявності кількох вироків в порядку, передбаченому Розділом VІІІ КПК України, можуть вирішуватись на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, а, отже, не підлягають розгляду в такому порядку питання, які порушують суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Суд зазначає, що застосування в даному випадку до ОСОБА_3 вимог статей 70 та 71 КК України може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.
При цьому, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.
За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа № 754/2749/17, провадження № 51-717км18) щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного клопотання порушує суть вироків та може погіршити становище засудженого, суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про визначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_3 за наявності кількох вироків - відмовити.
Покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.03.2020, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,
та покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.12.2019, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 102, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою - виконувати самостійно.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1