Справа № 635/5582/20
Провадження № 1-в/635/788/2020
УХВАЛА

03 грудня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старобільськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.08.2007 Старобільським районним судом Луганської області за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

- 04.09.2009 Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією 1/2 частини всього особистого майна, звільнений 20.05.2016 по відбуттю призначеного строку покарання,

засудженого 23.10.2017 Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.08.2019 по 06.02.2020 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

В судове засідання учасники не з`явилися.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 в судове засідання, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього не надходило.

Засуджений ОСОБА_3 та представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» надали суду заяви, в яких просили суд проводити розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого встановив наступне.

Згідно вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому частини п`ятої статті 72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно частини першої статті 5 КК України.

За положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно абз.4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

При цьому, згідно частин першої та другої статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частина п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Разом з тим, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній засуджений вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_3 в строк покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19 квітня 2018 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2018 року в строк покарання ОСОБА_3 зарахований строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 19 квітня 2018 року включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зі змісту вироку Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року, за яким на даний час відбуває покарання ОСОБА_3 та ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2018 року, останньому у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) в строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28 квітня 2017 року по 19 квітня 2018 року включно, тобто з дня фактичного затримання до набрання вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року законної сили.

Засуджений ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року, за яким вирішене питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за період часу з дня затримання особи до дня набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене та положення статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», вимоги засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк відбування покарання періоду часу, протягом якого він тримався в Київському слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом касаційної скарги на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року, куди був переведений 14 серпня 2018 року на підставі ухвали Верховного Суду від 07 травня 2018 року, не підлягають задоволенню, оскільки такий строк в розумінні абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) не є строком попереднього ув`язнення.

Окрім того, аналогічна заява засудженого ОСОБА_3 вже була предметом розгляду в Харківському районному суді Харківської області та на підставі ухвали суду від 06 лютого 2020 року засудженому також було відмовлено в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) у зарахуванні періоду часу, протягом якого він тримався в Київському слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом касаційної скарги на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року, куди був переведений 14 серпня 2018 року на підставі ухвали Верховного Суду від 07 травня 2018 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1