Справа № 161/1364/21
Провадження № 1-кп/161/486/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 лютого 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 19.11.2020 про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164КК України,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.04.2018 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 16.03.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, проте, з доходів аліментів не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Ківерцівського міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2018 у справі № 158/672/18 коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з 16.03.2018 по 01.12.2020 включно становить 62000 ( шістдест дві) тисячі гривень 00 копійок, тобто у розмірі , що у сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно придбав та зберігав психотропну речовину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, неодноразово перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» з 2018 року, не працює.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 ( вісімдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1