Ухвала
05 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 462/851/19
провадження № 51-4184ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 липня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з пунктами 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення з підстав неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК України касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого.
Положення вказаної статті кримінального процесуального кодексу встановлюють коло суб`єктів, які мають право на касаційне оскарження, а також для деяких із цих суб`єктів, межі касаційного оскарження.
Однак ОСОБА_4 , подаючи касаційну скаргу, зокрема, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за змістом скарги, порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку, в тому числі й щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тобто в частині, яка не стосується її інтересів, а інтересів інших засуджених , що не передбачено кримінальним процесуальним кодексом.
Так, ОСОБА_9 , у поданій нею касаційній скарзі, не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої і апеляційної інстанцій, постановляючи судові рішення стосовно неї й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень стосовно неї. Не вказує також, які доводи її апеляційної скарги апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, вимоги засудженої не конкретизовані, оскільки як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, ОСОБА_4 просить скасувати вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 липня 2020 року й призначити новий судовий розгляд, проте, не зазначає в якій частині та стосовно кого ці рішення підлягають скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 липня 2020 року залишити без руху та надати десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3