Справа № 761/2294/17
Провадження №1-кп/761/294/2020
В И Р О К
іменем України

05 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010941 від 15 вересня 2015 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей 2016 та 2019 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

08 травня 2012 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців,
21 січня 2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ст.72 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;
24 березня 2020 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 289, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

за участю секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 , раніше судимий за вчинення крадіжки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 13 вересня 2015 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_10 в мережі Інтернет знайшов оголошення про оренду квартири та зателефонувавши за вказаним номером телефону НОМЕР_1 , домовився з раніше невідомою йому ОСОБА_9 про оренду квартири АДРЕСА_3 за 400 гривень на одну добу та поселився в даній квартирі.

14 вересня 2015 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_10 знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 побачив пральну машину «Indesit», яка знаходилася у ванній кімнаті квартири.

В цей час у ОСОБА_11 винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме пральної машинки «Indesit», яка належить ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_10 знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав пральну машинку «Indesit», вартістю 2099 гривень, яка належить ОСОБА_9 , винісши пральну машину «Indesit» з приміщення квартири та розпорядився нею на власний розсуд.

Всього ОСОБА_10 таємно викрав особисте майно ОСОБА_9 , на загальну суму 2099 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_2 пояснив, що дійсно під час проживання в орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_4 у вересні 2015 року він таємно викрав з квартири пральну машинку «Indesit», яку здав в ломбард. Просить суд суворо його не карати, запевнив, що зробив для себе належні висновки, готовий нести покарання за вчинене, після чого розпочати чесне життя, оскільки за цей час він створив сім`ю, має неповнолітніх дітей, яких має виховувати.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 185 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, а також просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що вона раніше неодноразово засуджений, має постійне місце реєстрації, не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, не перебуває під наглядом у лікарів психіатра та нарколога, також судом враховується, що викрадене майно було повернуто потерпілій.

Обираючи покарання ОСОБА_2 суд враховує вимоги ст. 50 КК України щодо покарання та його мети, положення ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, що даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, стан його здоров`я, те, що ОСОБА_2 в ході судового розгляду ухилявся від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, та не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.

З огляду на наведене вище, суд переконаний, що таке покарання є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Оскільки кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_2 до постановлення вироку Оболонським районним судом м. Києва від 24 березня 2020 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2020 року, остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 вираховувати з 09 грудня 2019 року.
Речовий доказ - пральну машинку «Indesit», яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_9 - повернути у розпорядження потерпілої.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя