Справа № 201/861/21
Провадження № 1-кс/201/4565/2020
УХВАЛА
Іменем України

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 та заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000075, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходились матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2020 року за №0000075 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Скаржник констатує, що у вказаному кримінальному провадженні вже тривалий час не здійснюються жодні процесуальні та слідчі дії, чим порушується принцип розумності строків та призводить до затягування кримінального провадження і до порушення його прав як потерпілого.

Скаржник зазначає, що у своїй постанові, як на підставу для закриття кримінального провадження дізнавач посилається на те, що кримінальна відповідальність за шахрайство настає в разі, якщо такими діями заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 210,20 грн., в той час як досудовим розслідуванням встановлено, що в даному випадку сума збитків дорівнює 200 грн.

Скаржник вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для закриття кримінального провадження, те не доводять відсутність складу кримінального проступку.
Так, 200 грн. на які посилається дізнавач, це ті кошти на які він намагався поповнити рахунок свого телефону. Проте, це не єдиний шкода завдана йому цим кримінальним проступком. Так, внаслідок таких злочинних дій відносно нього, він втратив сплачені кошти у розмірі 200 грн, а також змушений був підключати нового оператора зв`язку, та користуватися ним, витрачаючи більше коштів на оплату послуг мобільного оператора «Lifecell», навіть придбав новий телефон.
Під час його повторного допиту, він зазначав, що загальна сума завданої йому шкоди становить близько 3000 грн., та подробно вказував з чого вона складається.
На підтвердження вказаних обставин, разом з клопотанням про додатковий допит, скаржником було заявлено ряд клопотань, у задоволенні яких було відмовлено. Всі ці клопотання були заявлені ще в листопаді 2020 року, скаржника було допитано додатково 16 грудня 2020 року, а постанову про відмову в задоволенні інших клопотань він отримав тільки 06 січня 2021 року. При цьому, 06 січня 2021 року йому ніхто не повідомив про закриття кримінального провадження.
В січні 2021 року скаржник звернувся до суду зі скаргою про скасування постанов суду про відмову в задоволенні клопотань. Ухвалою від 19 січня 2021 року його скарга була задоволена частково, та одна з постанов була скасована.
Крім того, скаржник звернувся з клопотанням про ознайомлення з матеріалами провадження, в задоволенні якого йому також було відмолено, при цьому також не було повідомлено, що провадження вже тривалий час як закрито.
Тільки 21 січня 2021 року, коли він намагався подати клопотання, постанову про відмову в задоволенні якого було скасовано ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року, йому повідомлено, що кримінальне провадження закрито та надано копію постанови про закриття цього провадження.
На думку скаржника, дізнавач нічого не зробив щоб розібратися у справі, встановити чи було скоєно кримінальний проступок шляхом шахрайства.
На переконання скаржника, якщо кримінальний проступок не містить ознак шахрайства, а містить ознаки іншого кримінального проступку або злочину, дізнавач повинен був не закривати провадження, а перекваліфікувати дії, на іншу, більш підходящу на його думку статтю кримінального кодексу.
На підставі викладеного, просив слідчого суддю скасувати постанову дізнавача Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000075, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, зазначив, що 04.05.2020 року за адресою: м.Дніпро, пр.Героїв, 3 через платіжний термінал він помилково поповнив на 200 грн рахунок мобільного телефону НОМЕР_1 , замість мобільного телефону НОМЕР_2 . Внаслідок чого гроші на його мобільний телефон не надійшли, а він для відновлення свого порушеного права змушений був підключити нового оператора зв`язку, та користуватися ним, витрачаючи більше коштів на оплату послуг мобільного оператора «Lifecell», навіть придбав новий телефон.

Заступник начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала, вказала на її законність і на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено наступне. Під час допиту ОСОБА_3 у якості потерпілого стало відомо, що 04.05.2020 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , допомагаючи потерпілому в поповненні мобільного рахунку не повідомила ОСОБА_3 про те, що необхідно перевірити номер мобільного телефону, на який необхідно перевести грошові кошти, номер телефону в терміналі вводив сам ОСОБА_3 . Сума на яку бажав поповнити мобільний рахунок ОСОБА_3 становить 200 грн.

Відповідно до ЗУ «Про Державний Бюджет», а саме ст. 7 абзац 4, в статі вказано, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень. Неоподатковуваний мінімум доходів громадян або Мінімум доходів громадян, з якого не стягується податок грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно - правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги

Тоді, відповідно до статті 51 КУпАП для притягнення особи за кримінальний проступок, а саме за шахрайство на момент здійснення проступку не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 210,2 грн. (0,2 х (50% х 2102)). Таким чином розмір збитку станом на 04.05.2020 року, необхідний для притягнення особи за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, складає 210,20 грн.

Тому дізнавачем на підставі викладеного встановлена відсутність в діянні складу кримінального проступку, у зв`язку з чим кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 21.07.2020 року, дізнавачем було закрито на підставі ч. 1 п.2 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з вищезазначеним висновком дізнавача і констатує, що дійсно розмір збитку станом на 04.05.2020 року, необхідний для притягнення особи за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, складає 210,20 грн, що унеможливлює кваліфікування кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України.

На думку слідчого судді, та обставина, що скаржник поніс додаткові витрати у зв`язку із відновленням свого порушеного права, які полягають у підключенні нового оператора зв`язку «Lifecell» та придбання нового мобільного телефону не можуть бути прийняті до уваги для кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки такі витрати, в розумінні ст. 22 ЦК України, є збитками у результаті порушення її цивільного права, тобто втратами, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Кваліфікація злочину, передбаченого кримінальним кодексом, здiйснюється шляхом характеристики чотирьох елементів суспiльно-небезпечного дiяння, якi утворюють склад злочину: об`єкта, об`єктивної сторони, субєкта i субєктивної сторони злочину.

Визначення складу злочину шляхом встановлення в законні його об`єктивних i суб`єктивних ознак є однiєю з найважливiших гарантiй законності притягнення особи до кримiнальної вiдповiдальностi.

Юридичний аналiз складу шахрайства, як i будь-якого iншого злочину, здiйснюється, виходячи iз законодавчої характеристики його делiкту. Диспозицiя статтi 190 Кримiнального кодексу України визначає цей злочин наступним чином: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Предметом шахрайства є не тільки майно, а й право на майно. Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Як вбачається з пояснень скаржника, останній, з метою поповнення рахунку свого номеру телефону на суму 200 грн, власноручно вводив у мобільному терміналі цифри номеру телефону, який він бажав поповнити, при цьому він із-за своєї неуважності помилився в цифрах номеру телефону, зазначивши цифри мобільного телефону НОМЕР_1 , замість мобільного телефону НОМЕР_2 . Під час набору цифр телефону співробітник компанії «Київстар» присутнім не був і допомоги в їх введенні не надавав.

Оскільки скаржник не отримав на рахунок свого мобільного телефону перерахованих ним через мобільний термінал коштів в сумі 200 грн внаслідок власної помилки через свою неуважність у наборі ним цифр свого номеру мобільного телефону на клавіатурі мобільного терміналу, то, на переконання слідчого судді, вказане унеможливлює кваліфікування події за ч. 1 ст. 190 КК України.

Доводи скаржника про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1ст.190 КК України, а відтак, такі посилання скаржника на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновок слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивований на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що слідчим під час провадження не здобуто даних, які б вказували на наявність ознак кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на думку слідчого судді, постанова про закриття кримінального провадження прийнята дізнавачем з дотриманням вимог КПК України.

Отже підстав та повноважень для скасування постанови дізнавача Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000075, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - судом не встановлено.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи ті обставини, що в даний час в даному кримінальному провадженні всі можливі та необхідні слідчі дії виконані, виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим та можливість їх здобуття вичерпано, а також через те, що події, які відбулися 04.05.2020 року, внаслідок яких скаржник не отримав на рахунок свого мобільного телефону перерахованих ним через мобільний термінал із-за власної помилки (неуважність) коштів в сумі 200 грн, що унеможливлює кваліфікування вказаної події за ч. 1 ст. 190 КК України, а тому за таких обставин приходжу до висновку, що в задоволенні даної скарги, слід відмовити, а оскаржувану постанову залишити в силі.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000075, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України відмовити.
Постанову дізнавача Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000075, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 03.02.2021 року о 09-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1