Справа №345/2619/20
Провадження № 1-кп/345/340/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000041 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_2 , її захисника ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 умисно спричинила легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин.
14.07.2020 р. близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебувала по місцю свого проживання на території своєї городньої ділянки в АДРЕСА_1 , де в неї виник конфлікт з сусідкою ОСОБА_5 через спір за межу земельної ділянки.
В ході даного конфлікту ОСОБА_2 діючи умисно, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, утримуючи в руці дерев`яну палицю, умисно нанесла нею удар ОСОБА_5 в ділянку правої руки.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді двох подряпин в ділянці правого плеча, які, згідно з висновком експерта №190 від 16.07.2020 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального проступку не визнала і пояснила наступне. Сусідня земельна ділянка належить дочці потерпілої. Спір з потерпілою в неї виник давно через верби, які посаджені на межі земельних ділянок. Оскільки, вже два роки ці дерева не чистили, то цього року її чоловік підрізав верби зі своєї сторони. Земельний спір розглядався на комісії сільської ради, яка вказала про необхідність встановлення чітких меж земельних ділянок. Потерпіла приблизно вже шість останніх років безпричинно викликає поліцію. Так і 14.07.2020 р. року близько 12 год 30 хв. до неї додому прийшли поліцейські і покликали її на город. Оскільки, в неї проблеми з хребтом, то вона йшла з палицею. Коли прийшла на город, то ОСОБА_5 вже була там і висувала претензії, що мовляв вона залізла за межу на її земельну ділянку. ОСОБА_5 по телефону викликала на місце сільського голову. Поліцейський Олійник поїхав по сільського голову. На межі земельних ділянок була діра від раніше встановленого межового знаку. Щоб позначити цю межу вона запхала свою палицю в цю діру. В цей час потерпіла вхопила її за руку, в якій була палиця, забрала палицю і викинула. Вона потерпілу палицею не била. Їх ніхто не розбороняв, адже в цей час один працівник поліції стояв позаду неї. Потім поліцейський ОСОБА_7 привіз сільського голову і на тому конфлікт припинився.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального проступку, який їй інкримінується, її вина доводиться частково її ж таки вище наведеними показами, з яких вбачається, що вона не оспорює часу, коли між нею та потерпілою відбувся конфлікт, місця де відбувався цей конфлікт, а також того, що вона мала в руках палку.
Також, вина обвинуваченої доводиться показами потерпілої та свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила наведені в обвинувальному акті обставини вчинення обвинуваченою відносно неї кримінального правопорушення. Пояснила, що вона проживає поряд з обвинуваченою і вже протягом десяти останніх років вони конфліктують. 14.07.2020 р. близько 12 години дня вона прийшла на свій город, а там виявила порубані верби і дорога перекрита щитом. Припустила, що це зробила обвинувачена. Вона зателефонувала в поліцію. Коли приїхали поліцейські, то пішли додому до ОСОБА_2 . Далі ОСОБА_2 вийшла на город з поліцейськими. ОСОБА_2 мала з собою палицю довжиною десь 1-1,5 метра і діаметром до 3 см. Цю палицю ОСОБА_2 запхала в отвір у землі. Потерпіла витягла цю палицю правою рукою і стояла розвернена правою стороною до обвинуваченої. Далі ОСОБА_2 , яка стояла поряд, вирвала в неї цю палицю і вдарила палицею її по правій руці. В цей час поліцейські стояли на відстані двох метрів від них. Обвинувачена намагалась другий раз вдарити її, але поліцейські завадили їй це зробити. Далі поліцейські привезли голову сільської ради для вирішення земельного спору. Руку, в яку її вдарила ОСОБА_2 , вона показала сімейному лікарю в сільській амбулаторії. Наступного дня поїхала в поліцію писати заяву про побиття. Далі проходила судово-медичну експертизу.

Будучи допитаним в судовому засіданні як свідок дільничний офіцер поліції ОСОБА_8 пояснив, що декілька місяців тому (точної дати не пам`ятає) він заступив в наряд разом з поліцейським ОСОБА_9 . На службовий планшет надійшла інформація, що в с. Сівка-Войнилівська виник конфлікт між сусідами щодо межі земельних ділянок. Приблизно в обід вони прибули на місце події. Спершу зайшли до ОСОБА_5 , яка повідомила про конфлікт і показала місце спору. Далі вони пішли до ОСОБА_2 . Остання відвела їх на територію за будинком, де існує межовий спір. ОСОБА_5 вже була на тому місці зі своєї сторони. Там була купа гілля і жінки намагались пересунути її. ОСОБА_2 мала в руках палицю і вдарила один раз цією палицею ОСОБА_5 в верхню частину правої руки. Свідок в цей час стояв приблизно за 3 метри, а його напарник десь на метр ближче до жінок. Далі вони розвели жінок і заспокоювали їх. Потім для врегулювання спору свідок привіз старосту села.

Свідок ОСОБА_9 , який працює оперуповноваженим в Калуському ВП ГУНП, повідомив, що декілька місяців тому він перебував в наряді разом з напарником ОСОБА_8 . На службовий планшет надійшла інформація, що в с. Сівка-Войнилівська виник конфлікт. Приблизно в обід вони прибули на місце події. Спершу зайшли до ОСОБА_5 , як до заявниці, і та розповіла про конфлікт із сусідкою через межовий спір в кінці городу. Далі вони пішли до ОСОБА_2 , яка повела їх на межу зі своєї сторони. ОСОБА_5 стояла зі своєї сторони трохи вище. Жінки почали між собою сильно сваритись. Далі ОСОБА_2 вдарила ОСОБА_5 по правій руці дерев`яним коштуром довжиною близько 1 метра. Цю палку ОСОБА_2 принесла із собою з подвір`я. Після цього свідок, який стояв на відстані 2-3 метри, став між жінками і розбороняв їх. ОСОБА_8 стояв на метр дальше.

Таким чином показами потерпілої і свідків, які є послідовними та доповнюють одні одних, окрім місця та часу вчинення злочину, а також причини конфлікту, поза будь якими сумнівами доводять те, що обвинувачена ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій,нанесла удар палицею потерпілій по руці. Цими ж таки показами спростовуються твердження обвинуваченої щодо того, що удару палицею потерпілій вона не наносила.

Окрім того, вина обвинуваченої доводиться наступними письмовими доказами:
-талоном-повідомленням єдиного обліку № 7254 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, зокрема про те, що 15.07.2020 о 10.48 надійшла заява від ОСОБА_5 за фактом нанесення їй 14.07.2020 близько 13.00 год. тілесних ушкоджень сусідкою ОСОБА_2 через спір за межу земельної ділянки (а.с. 17-18);
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.07.2020 за фактом нанесення 14.07.2020 ОСОБА_2 ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (а.с. 19);
-заявою ОСОБА_5 від 15.07.2020, адресованою начальнику Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, з проханням вжити заходів до ОСОБА_2 , яка 14.07.2020 під час конфлікту через земельну ділянку нанесла їй тілесні ушкодження (а.с. 20);
-рапортом працівника поліції від 15.07.2020 № 7264, яким підтверджено, що 15.07.2020 о 13.35 год. поступила заява ОСОБА_5 про конфлікт із сусідкою Наконечною (а.с. 21);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2020 р. з фототаблицями до нього, проведеного з участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого остання розповіла і показала обставини та механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с. 22-28). Відображені в даному протоколі пояснення ОСОБА_5 співпадають з тими показами, які дала потерпіла в судовому засіданні. Окрім того, допитані в судовому засіданні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими при проведенні слідчого експерименту, підтвердили дані, які зафіксовані в протоколі. Зазначили, що під час слідчого експерименту в них зауважень не виникало;
-висновком експерта № 190 від 16.07.2020 згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: дві подряпини в ділянці правого плеча, утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею, якими могли бути як дерев`яна палиця, так і інші тупі тверді предмети з вищевказаною характеристикою, могли утворитися як при нанесенні ударів такими предметами у вказану вище ділянку тіла, так і при падінні і ударах вказаною вище ділянкою до тупих твердих предметів з вищевказаною характеристикою. Можуть відповідати терміну вказаному у постанові про що свідчить їх характер: подряпини під кірками червоно-коричневого кольору, які розташовані вище рівня оточуючої неушкодженої шкіри і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна думати що ОСОБА_5 спричинено не менше 1-2х фізичних контактів в ділянку правого плеча (а.с. 30).
Щодо показів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то суд не проводить окремого детального аналізу їхніх свідчень, оскільки, безпосередніми очевидцями вчинення кримінального проступку вони не були, а тільки брали участь у проведенні слідчого експерименту в якості понятих. Ці свідки підтвердили обставини, зазначені в протоколі слідчого експерименту. Підтвердили наявність в протоколі їхніх підписів.
Будучи допитаний в суді, експерт ОСОБА_12 пояснив, що є лікарем судово-медичним експертом в Івано-Франківському обласному бюро СМЕ, експертну діяльність здійснює з 2016 року, має 2-й кваліфікаційний клас. На підставі постанови слідчого він провів судово-медичну експертизу ОСОБА_5 , за результатами якої склав свій висновок. Під час проведення експертизи ним вивчалась постанова слідчого та довідка амбулаторії. Будь-яких інших медичних документів не досліджував, оскільки, жінка лікування не проходила. Ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження у нього не було потреби, адже для проведення експертизи було достатньо даних в постанові слідчого. Об`єктивні дані для проведення експертизи ним були здобуті в результаті безпосереднього огляду потерпілої, який було проведено 16.07.2020 р. Виявлені тілесні ушкодження були зафіксовані в описовій частині експертного висновку. Ступінь тілесних ушкоджень був визначений на підставі Наказу МОЗ № 6 щодо правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Щодо механізму отримання тілесних ушкоджень, то більш точного механізму ніж той, що викладений ним у висновку, визначити неможливо навіть за умови, якщо б йому на дослідження була надана палка, якою наносились тілесні ушкодження. При визначенні підсумків, ним брався до уваги проведений ним самим безпосередній огляд потерпілої, а не дані, які зазначені в довідці амбулаторії, адже «забій кінцівки» в даному випадку це неправильний діагноз.

Таким чином, пояснення експерта в суді жодним чином не спростовують даних, які були викладені ним у висновку № 190, а навпаки підтверджують правильність проведення експертизи, якою достовірно було встановлено наявність на тілі потерпілої тілесних ушкоджень і встановлена їхня ступінь, а також визначено механізм їхнього утворення.

Суд не дає оцінку посиланням обвинуваченої, потерпілої та захисника на обставини щодо наявності чи відсутності в конфліктуючих сторін правовстановлюючих документів на земельні ділянки, оскільки, це виходить за межі предмету розгляду в межах даного кримінального провадження. Під час розгляду кримінального провадження суду не надано жодних доказів, які б свідчили, що обвинувачена діяла з метою необхідної оборони. Вирішення реального чи уявного межового спору, в т.ч. і в присутності представників правоохоронного органу, зовсім не потребувало нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою потерпілій. Даних, які б свідчили про те, що обвинувачена діяла в межах необхідної оборони не встановлено.

Посилання захисника на те, що через свій стан здоров`я обвинувачена не могла нанести удар потерпілій палкою, є голослівними припущеннями і не підтверджуються тими медичними документами, які подані стороною захисту для дослідження в судовому засіданні (а.с. 40-45).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд у відповідності до вимогст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини, при яких був скоєний злочин, а також думку потерпілої і позицію прокурора.
Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченій на підставі ст. 66 КК України чи обтяжували його відповідно до ст. 67 КК України, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченої, ставлення обвинуваченої до скоєного, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, однак свою вину у вчиненні кримінального проступку, який їй інкриміновано, не визнала, її пенсійний вік, на «Д» обліках в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не числиться, має місце реєстрації та постійного проживання, її позитивну характеристику і стан здоров`я, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_2 слід призначити у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому. Призначення інших видів покарань, зазначених в санкції ч. 1 ст. 125 КК України, є не можливим з огляду на вік обвинуваченої і те, що вона є пенсіонером.
До обвинуваченої ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило. Цивільний позов не заявлявся. Відсутня потреба вирішувати питання щодо речових доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 381, 382 КПК України,
у х в а л и в:
Засудити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати її винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя