Справа № 369/6043/18
Провадження № 1-кп/369/443/20
В И Р О К
іменем України
05.11.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0002538 від 23 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, який має неповну середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за наступних обставин.

23.04.2018 близько 04-40 год. ОСОБА_5 будучи раніше судимим вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.12.2014 за частиною першою статті 186 КК України, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання, перебуваючи на території Житлового комплексу «Молодіжне містечко», який розташований за адресою: вул. Заміська, с. Крюківщина, Києво-Святошинський район, Київська область, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав належні ОСОБА_6 будівельні інструменти, а саме: металевий будівельний візок-тачку марки «Limех 85 л, 100 кг», вартістю 1055,39 гривень, та трамбівку для тротуарної плитки марки «КЕNTAVR» ДВЗ-210 Б, 7.5 к.с., номер № 081729365, жовтого кольору, вартістю 11329,60 гривень, яку погрузив на вищевказаний візок.

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи при собі вище вказані будівельні інструменти намагався втекти з місця вчинення злочину, а саме поїхав до виїзду з території ЖК «Молодіжне містечко», однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони даного житлового комплексу, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 12384,99 гривень, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 1817 від 26.04.2018.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин вчинив даний злочин, а саме - 23.04.2018 він перебуваючи на території ЖК «Молодіжне містечко» в с. Крюківщина, побачив металевий візок та трамбівку для тротуарної плитки, і в нього виник умисел їх викрасти. Він погрузив трамбівку на візок і намагався з даним майном покинути житловий комплекс, але був затриманий працівниками охорони цього комплексу. У вчиненому розкаюється.

Потерпілим та представником потерпілого до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають.

Суд визнає, що обвинувачений давав правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.

Суд, у порядку частини третьої статті 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно зі статтею 12 КК України злочин, передбачений частиною другою статті 185 КК України, є нетяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, переховувався від суду, у зв`язку з цим був оголошений в розшук, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не вирішується в зв`язку із обранням щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Київське СІЗО» на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2020 року у справі № 369/4486/20 строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368 - 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: металевий будівельний візок-тачку марки «Limех 85 л, 100 кг» та трамбівка для тротуарної плитки марки «КЕNTAVR» ДВЗ-210 Б, 7.5 к.с., номер №081729365, жовтого кольору, що передані під розписку начальнику охорони ЖК «Молодіжне містечко», залишити у користуванні власника; DVD-R диск з відеозаписом з камер спостереження ЖК «Молодіжне містечко», який міститься в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1