Дата документу 22.01.2021 Справа № 554/295/21
Провадження № 1-кс/554/1548/2021
УХВАЛА
Іменем України

22 січня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за № 0000294 від 03.06.2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турсунзаде, Таджикістан, розлученого, громадянина України, який є адвокатом (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3580 від 21.07.2020, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 10 від 21.07.2020), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що що ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3580 від 21.07.2020, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 10 від 21.07.2020, здійснює індивідуальну адвокатську діяльність щодо захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту та відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Водночас, нехтуючи вимогами зазначених нормативних актів, адвокат ОСОБА_6 , будучи обізнаним щодо проведення дізнавачами Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області дізнання у кримінальному провадженні № 0000131 від 23.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, вступив у попередню змову з начальником сектору превенції патрульної поліції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 щодо отримання неправомірної вигоди для третьої особи від ОСОБА_9 за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на дізнавача Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо прийняття рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження.
Реалізуючи спільний злочинний намір ОСОБА_8 , 09.12.2020 приблизно о 13:50 зустрівся з ОСОБА_9 поблизу Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Першотравнева, 1, с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області, з метою приховання протиправної діяльності, повідомив останнього про необхідність надання адвокату ОСОБА_6 неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень за подальше здійснення невстановленою досудовим розслідуванням особою впливу на дізнавача Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.

У подальшому, 11.12.2020 приблизно о 15:40 ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи корисливий мотив на одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_9 в офісному приміщенні, розташованому на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , де без укладання відповідного договору про надання правової допомоги, отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 20 000 гривень для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функції держави, а саме дізнавачем Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримав, прохав його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Захисники та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання з огляду на необґрунтованість підозри, яка не підтверджується доказами, а також з огляду на те, що прокурором не доведено ризики, які зазначені у клопотанні. При цьому підозрюваний та адвокат ОСОБА_4 вважали, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Також наголошували на виключно позитивній характеристиці ОСОБА_6 , що він утримує цивільну дружину та двох малолітніх дітей.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до такого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Встановлено, що у провадженні слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 03.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.
14.01.2021 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182). Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

В матеріалах доданих до клопотання містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, долученими до клопотання зокрема: інформацією Головного оперативного управління ДБР; протоколами допитів свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку проведеним за місцем проживання ОСОБА_6 ; постановою про визнання речовими доказами від 14.01.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_8 від 14.12.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_6 від 14.12.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контрою за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.12.2020; іншими матеріалами кримінального провадження, отриманими на підставі і в порядку передбаченому КПК України у своїй сукупності.
Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що у судовому засідання знайшли підтвердження ризики, визначені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; знищити, сховати та спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні корупційного злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Так однієї тільки обіцянки підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків.

Зокрема, особа яка приймала участь в контролі за вчиненням злочину та документувала злочинну діяльність ОСОБА_6 мешкає на території Харківської області, що вказує на те, що не можна виключати ризик, що ОСОБА_6 може впливати на вказану особу та схиляти її до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі, а також використовуючи свої зв`язки в адвокатському середовищі впливати на інших свідків у кримінальному провадженні.

При цьому суд, бере до уваги, що підозрюваний має соціальні зв`язки та постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що на його утриманні знаходяться малолітні діти та цивільна дружина.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Суд вважає, що особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корупційного злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище; особисте зобов`язання та особиста порука - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корупційного злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище у клопотанні; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21:00 по 06:00 год. строком на два місяці за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.03.2021 року.

Домашній арешт застосувати без використання засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із території Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими особами визначеними слідчим чи прокурором; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1