Провадження № 11-кп/4820/498/20
Справа № 689/2174/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відео конференції з Ярмолинецьким районним судом кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 24.09.2017 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ярмолинецького районного суду від 20 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Ярмолинецького районного суду від 20 травня 2020 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, раніше судимого:

- 22.03.2016 Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В силу ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 березня 2016 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 20 травня 2020 року, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 18 грудня 2018 року по 19 травня 2020 року включно.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (за проведення судової товарознавчої експертизи №12.1-0121:18 від 15.02.2018) в сумі 858,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мотокосу Eurotec-GT-110 та бензопилу Минск-МБП-4200, які належать ОСОБА_10 і які були передані йому на зберігання - залишено ОСОБА_10 ;

-соковижималку Atlanta ATH-312 та чоловічу зимову дублянку темно-зеленого кольору, які належать ОСОБА_11 і які були передані їй на зберігання - залишено ОСОБА_11 ;

-камеру заднього колеса від трактора ЮМЗ, спінінг з риболовною сіткою, які належать ОСОБА_12 і які були передані йому на зберігання - залишено ОСОБА_12 .

За вироком суду, 23 вересня 2017 року близько 11 години ОСОБА_8 прийшов до будинку ОСОБА_13 , яка проживає по АДРЕСА_1 , де вже був її колишній чоловік ОСОБА_10 із своєю співмешканкою ОСОБА_14 та брат останнього - ОСОБА_15 . Під час спільного розпивання спиртних напоїв Легкий дізнався, що ОСОБА_10 біля своєї хати, яка знаходиться по сусідству, залишив бензопилу та мотокосу, а тому вирішив їх викрасти, щоб потім продати.

Реалізовуючи свій злочинний намір, того ж дня близько 12 години, ОСОБА_8 вийшов з будинку ОСОБА_13 та прийшов на подвір`я ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу таємно викрав мотокосу Eurotec-GT-110, вартістю 2264,76 грн та бензопилу Минск-МБП-4200, вартістю 785,38 грн, які лежали на порозі біля вхідних дверей будинку, чим завдав останньому матеріального збитку на загальну суму 3050,14 грн.

Викрадене майно ОСОБА_8 переніс до нежилого будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_16 , де заховав в одній із кімнат, щоб потім забрати, а сам повернувся до будинку ОСОБА_13 . Проте викрадене майно ОСОБА_17 не забрав, так як наступного дня ранком бензопилу та мотокосу виявив ОСОБА_16 та переніс до свого будинку по АДРЕСА_3 .

Крім того, 24 січня 2018 року близько 19 години з метою вчинення крадіжки ОСОБА_8 прийшов на господарство своєї колишньої тещі ОСОБА_11 , що знаходиться по АДРЕСА_4 . Переконавшись, що там нікого немає та знявши цвях з віконної рами, ОСОБА_8 відкрив вікно на кухні та проник всередину житлового будинку. Перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_17 таємно викрав звідти соковижималку марки Atlanta ATH-312, вартістю 279 грн., яка була в вітальні, та чоловічу зимову дублянку темно-зеленого кольору, вартістю 300 грн., яка була в шафі в кімнаті, і через вікно виліз з будинку. Своїми протиправними діями ОСОБА_17 завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 579 грн. Наступного дня ОСОБА_8 продав соковижималку за 100 грн. своєму знайомому ОСОБА_18 , а дублянку залишив собі.

Також, 30 березня 2018 року близько 03 години ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки прийшов на копанку, що належить ОСОБА_12 і знаходиться на його земельній ділянці по АДРЕСА_5 . Переконавшись, що там нікого немає, з альтанки на березі водоймища Легкий шляхом вільного доступу таємно викрав камеру заднього колеса від трактора ЮМЗ, вартістю 500 грн та спінінг з риболовною сіткою, вартістю 187,50 грн, які належали потерпілому, чим завдав останньому матеріального збитку на загальну суму 687,50 грн. Викрадене майно ОСОБА_8 переніс до приміщення непрацюючого млину, де заховав.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності його вини у вчинених кримінальних правопорушеннях та кваліфікації його дій, просить змінити вирок суду в частині призначення покарання, та зарахувати в строк покарання час попереднього увязнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
При цьому вказує, що призначене обвинуваченому судом покарання є загадто суворим та несправедливим за його тяжкістю.
Судом не враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття; відсутність моральних та матеріальних претензій від потерпілих, оскільки майно повернено; сприяння у розкритті злочину.
Вказані обставини давали суду підставу для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче нижчої межі санкції ч.3 ст.185 КК України.
Крім того суд порушив положення ст.72 КК України, а саме не зарахував строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинених злочинах при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за: ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з врахуванням: характеру і ступеня тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а інкриміновані йому злочини вчинив під час іспитового строку, який був йому визначений судом при звільненні від відбування покарання з випробуванням за попередній злочин,

Також суд врахував майновий та сімейний стан обвинуваченого, незначну суму збитків, які були завдані потерпілим.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого суд першої інстьанції не встановив, не встановив таких і суд апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, і саме таке таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про наявність підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання.

За положеннями ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, особу обвинуваченого, а також що обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено, відсутні підстави для застосування до обвинуваченого при призначенні покарання ст. 69 КК України.

Не можуть бути задоволеними вимоги апеляційної скарги обвинуваченого про зарахування в строк покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Відповідно до правових позицій, викладених у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17, провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 21.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, згідно якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення 23 вересня 2017 року, 24 січня 2018 року, 30 березня 2018 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII.

Отже суд першої інстанції правильно зарахував обвинуваченому в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 18 грудня 2018 року по 19 травня 2020 року включно.

Підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Ярмолинецького районного суду від 20 травня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: