Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/863/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0000391за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2020 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25 березня 1998 року Придніпровським районним судом м.Черкаси, за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.17-140 ч.2, ч.1 ст.145, ст.208, ст.42 КК України до міри покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 04 вересня 1998 року на підставі ст.4 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року;
- 04 жовтня 1999 року Шполянським районним судом Черкаської області, за ч.3 ст.81, ст.208, ст.42 КК України до міри покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнився 19 грудня 2003 року умовно достроково на 7 місяців 19 днів;
- 05 серпня 2004 року Соснівським районним судом м.Черкаси, за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до міри покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 29 червня 2009 року по відбуттю строку покарання
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією усього майна, належного останньому на праві власності. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 183864 грн. 50 коп. (сто вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят чотири гривні п`ятдесят копійок) та моральної шкоди в сумі 50000 грн. 00 коп. (п`ятдесят тисяч гривен 00 копійок).
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпання можливості їх отримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду незаконним, через не дотримання судом вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України. Так, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним інкримінованого йому за ч.4 ст.187 КК України кримінального правопорушення повністю не визнав. Сторона захисту вважає, що наданні обвинуваченням докази є не достатніми для визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині. Наявність у його помешканні викраденого у потерпілої ОСОБА_8 майна, прямо не вказує на вчинення обвинуваченим злочину, яке мало місце 07.03.16. Сам ОСОБА_6 надав суду пояснення яким чином у нього з`явились речі потерпілої. Дане пояснення не спростовується наданими стороною обвинувачення суду доказами. Як видно із обставин, що викладені в обвинувальному акті, осіб, які вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_8 було троє. Як пояснив Зачепа саме таку кількість осіб він перевозив від будинку АДРЕСА_3 , і саме між 10 та 11 годинами. Також вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону допущенні під час досудового розслідування. Як пояснила неповнолітній свідок ОСОБА_10 її допит було проведено без присутності законного представника її матері ОСОБА_11 , яку тримали в іншому службовому кабінеті. При цьому на неї чинився тиск з боку працівників поліції. Свідок ОСОБА_12 підтвердила факт допиту її неповнолітньої доньки без її участі, а їй лиш принесли для підписання заповнений протокол. Крім того, 24.05.16 у службовому кабінеті № 41 Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області було проведено огляд громадянки ОСОБА_12 та вилучено у неї мобільний телефон марки «Леново А 516», про що складено протокол під назвою огляд місця події. Наразі по даному кримінальному провадженню місцем події є приміщення квартири АДРЕСА_4 . Огляд зазначеного місця події було проведено слідчим ще 07 березня 2016 року. Таким чином, така процесуальна дія як проведений у службовому кабінеті огляд місця події, а фактично огляд особи (свідка ОСОБА_12 ) не відповідає вимогам КПК України, тобто проведений у порядок не передбачений кримінальним процесуальним законодавством, і має визнаватись судом недопустимим доказом. Аналогічні порушення допущено слідчим при проведенні процесуальної дії у м. Шпола Черкаської області, яку було також названо огляд місця події, у ході якої у громадянки ОСОБА_13 вилучено планшет марки «АSSISTANT». Дана процесуальна також викликає сумнів у своїй законності, так як у цьому випадку необхідно проводити іншу процесуальну дію - тимчасовий доступ до речей та документів та тимчасове вилучення майна, що потребує попереднього дозволу суду.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, через істотні порушення вимог закону та закрити кримінальне провадження, мотивуючи тим, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 , які він спростував під час судового розгляду. Невідповідність кольору автомобіля, різний час, комплектація людей, які стояли біля автомобіля, інший одяг, що спростовує його причетність до інкримінованого йому злочину. Крім того, суд взяв до уваги як доказ слідчий експеримент, проведений у лісовому масиві, не дивлячись на протиріччя в поясненнях свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . Також, пред`явленні речі, які проходять у кримінальному проваджені у слідчому експерименті, серед зникнутих з місця вчинення злочину не вказуються. Крім того, суд взяв до уваги негласні слідчі дії, які проведенні 01.06.2016 року, при цьому, дозволу на проведення даних слідчих дій апеляційним судом надано не було. Вказує, що він звертав увагу суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, однак дані вимоги суд першої інстанції проігнорував.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за те, що в кінці лютого 2016 року, точну дату під час досудового розслідування не встановлено, у нього з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння коштами, ювелірними виробами та іншим майном у раніше знайомого приватного підприємця ОСОБА_16 , який проживає в квартирі АДРЕСА_4 .
На початку березня 2016 року, точну дату під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в м. Кременчук Полтавської області, з метою більш ефективного розподілу сил під час вчинення злочину, скорочення часу вчинення кримінального правопорушення, подолання можливого опору потерпілих, для швидкого відшукання коштів та інших матеріальних цінностей в квартирі, запропонував раніше своєму знайомому громадянину (матеріли стосовно якого виділені в окреме судове провадження) вчинити вище вказаний розбійний напад. У свою чергу ОСОБА_17 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх намірів, бажаючи настання суспільно-негативних наслідків, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , направлену на незаконне заволодіння майном ОСОБА_16 . При цьому, ОСОБА_17 діючи згідно злочинної змови із ОСОБА_6 , запропонував невстановленій на досудовому розслідуванні особі (матеріли стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження) вчинити спільно з ним та ОСОБА_6 розбійний напад шляхом проникнення до квартири приватного підприємця ОСОБА_16 , та заволодіння його коштами, ювелірними виробами, та іншим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 березня 2016 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою на досудовому розслідуванні особою, на автомобілі ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер знак НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_6 , прибули з м. Кременчук Полтавської області до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_16 . В цей же день, 07 березня 2016 року о 10 годині 20 хвилин, після того як переконавшись, що ОСОБА_16 залишив місце свого проживання, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою на досудовому розслідуванні особою, прийшли до квартири ОСОБА_16 під №21, вказаного будинку. При цьому, ОСОБА_6 та невстановлена на досудовому розслідуванні особа, з метою не бути викритими у вчиненні розбійного нападу замаскували своє обличчя масками, а ОСОБА_17 замаскував своє обличчя капелюхом та комірцем від одягу. Крім того, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою на досудовому розслідуванні особою, для подолання можливого опору особи, яка зазнає нападу, взяли з собою електричний шокер та револьвер «Flobert». Діючи згідно злочинного умислу, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою на досудовому розслідуванні особою проникли до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Знаходячись в коридорі вищевказаної квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та невстановлена на досудовому розслідуванні особа, побачили господарку вказаного помешкання ОСОБА_8 .. Продовжуючи свої злочині дії, невстановлена на досудовому розслідуванні особа, діючи згідно розподілу злочинних ролей, висловив погрози відносно ОСОБА_8 направлені на застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, для переконливості своїх злочинних намірів продемонстрував дію електричного шокеру. Після чого, невстановлена на досудовому розслідуванні особа за попередньою змовою з ОСОБА_17 та ОСОБА_6 насильно утримував біля себе ОСОБА_8 та вимагав її видати кошти, ювелірні вироби та інші товарно-матеріальні цінності, на що остання відмовила. У свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , діючи згідно злочинної домовленості, здійснювали пошук товарно-матеріальних цінностей по квартирі. В цей час, невстановлена на досудовому розслідуванні особа погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, продовжував вимагати від ОСОБА_8 добровільно видати кошти, ювелірні вироби та інші товарно-матеріальні цінності, для переконливості своїх злочинних намірів здійснив в кількості 6 розрядів електричним шокером в область голови, обличчя та лівої голені останньої, спричинивши їй різкий фізичний біль. Однак, ОСОБА_18 відмовила у злочинних вимогах, після чого невстановлена на досудовому розслідуванні особа для подолання опору потерпілої, тримаючи в руках револьвер «Flobert», нанесла 2 удари його рукояткою в область правого колінного суглобу ОСОБА_18 , погрожуючи зламати колінний суглоб в разі чергової відмови. В подальшому, діючи згідно злочинних ролей, з метою повного блокування опору потерпілої, ОСОБА_17 та невстановлена на досудовому розслідуванні особа зав`язали її рот полотенцем, зв`язали руки та ноги еластичними бинтами, після чого поклали ОСОБА_8 обличчям на диван, а самі приєднались до ОСОБА_6 та продовжили здійснювати пошук для заволодіння грошовими коштами та іншими цінностями по квартирі. Заволодівши в ході розбійного нападу товарно-матеріальними цінностями ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановлена на досудовому розслідуванні особа з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись чужим майно на власний розсуд.
Так, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановлена на досудовому розслідуванні особа, під час вчинення розбійного нападу, з приміщення квартири АДРЕСА_4 , незаконно заволоділи готівковими коштами та товарно-матеріальними цінностямина загальну суму 210853 гривень 98 копійок, тобто спричинили матеріальну шкоду у великих розмірах. Також в результаті злочинних дій, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою на досудовому розслідуванні особою, спричинили потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді кровопідтіку в області правого колінного суглобу, крововиливу на правій щоці і дві ділянки на лівій голені округло-крапкового характеру, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких. Спричинивши потерпілій ОСОБА_8 , електричним шокером та рукояткою револьвера, вищевказані тілесні ушкодження, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_17 та невстановленою на досудовому розслідуванні особою, вчинили насильницькі дії, які не призвели до спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння, оскільки наносилися спеціальними знаряддями, а саме електричним шокером та рукояткою револьвера.

Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, зокрема, повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Перевіривши матеріали кримінального провадження та розглянувши доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , викладені ними в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 370, 374 КПК України та у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, розглянувши провадження в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження та обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини за ч.4 ст. 187 КК України, виклавши мотиви прийнятого рішення у вироку.
В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші, а також на вимогу п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним із зазначенням місця, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України не визнав та пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчиняв.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України повністю доведена дослідженими в суді доказами.

В суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 пояснювала, що 07 березня 2016 року близько 10 год. чоловік поїхав по роботі, а вона залишилася сама вдома. Чи зачиняла після його виходу вхідні двері квартири чи ні, не пам`ятає. В цей день в під`їзді почула якийсь шум та підійшла до вхідних дверей, щоб заглянути в дверний глазок. Проте в той час відчинилися двері і до квартири різко ввійшли три особи чоловічої статті, двоє з який були у балаклаві, а один мав натягнуту на обличчя дуже шапку і піднятий комірець. Один із них прижав її до стіни в коридорі, висловив погрози та продемонстрував дію електричного шокеру. Після чого, та ж особа насильно утримувала її біля себе, а останні двоє обшукували всі меблі і речі, шукаючи, що можна викрасти. Вимагали в неї видати кошти, ювелірні вироби та інші цінності, на що вона відмовлялася. В результаті чого особа, яка її постійно тримала, погрожувала застосуванням насильства, вбити, покалічити та здійснила разів 5-6 розрядів електричним шокером в область голови, обличчя та лівої голені, спричинивши їй різкий фізичний біль. Коли випадково у молодого чоловіка випав з рук пістолет вона його схопила, однак він відразу вирвав з її рук пістолет, та наніс їй 2 удари рукояткою в область правого колінного суглобу. Потім двоє чоловіків зав`язали її рот полотенцем, зв`язали руки та ноги еластичними бинтами та поклали її обличчям на диван, а самі всі разом продовжили пошуки цінних речей. Викравши все, що перелічено в обвинувальному акті, вони покинули квартиру, а вона виплутавшись із еластичних бинтів почала шукати допомоги у сусідів. Під час досудового розслідування пригадала, що неодноразово біля будинку, де вона проживає бачила автомобіль ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер знак НОМЕР_1 зеленого кольору. Потім вже довідалася, що це автомобіль який перебував у користуванні ОСОБА_6 , який знав їхню сім`ю, їх доходи, оскільки колись працював у чоловіка на рибколхозі, проте вхожим до їх житла ніколи не був.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснював, що 07 березня 2016 року близько 10 год. поїхав по роботі. Дружина ОСОБА_8 залишилася вдома. Не доїхавши до ОСОБА_19 зателефонувала дружина та повідомила, що стосовно неї вчинено розбійний напад. З переліком викраденого майна ознайомлений, все відповідає дійсності.
Свідок ОСОБА_15 , яка є рідною сестрою співмешканки обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснювала, що знає ОСОБА_20 з літа 2015 року. Вона разом зі своєю сестрою близнючкою ОСОБА_21 та обвинуваченим проживали в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Чи причетний ОСОБА_6 до вчинення злочину вона не знає, проте перед 8 березня він їздив до ОСОБА_22 у справах. 10 березня у них із сестрою день народження, тому 10 березня 2016 року вона разом із сестрою ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 святкували його у кафе «Джосі» в м.Кременчук. З Іжевським та ОСОБА_25 її познайомив ОСОБА_6 . Через декілька днів після дня народження, точної дати вона не пам`ятає, ОСОБА_6 на власному автомобілі, разом з нею та її сестрою поїхав до лісу. Вони залишилися його чекати біля автомобіля, а він пішов в середину лісу і повернувся через хвилин 10-15. З собою він приніс господарчу сумку, яку вони відвезли до квартири, де проживали. Що було в сумці і звідки взялася сумка вона не знає. Через 3 тижня у неї зламався телефон і ОСОБА_6 подарував їй бувший у використанні телефон «Lenovo А 606», який вона через деякий час подарувала своїй матері ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , співмешканки обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що достовірно не знає чи причетний ОСОБА_26 до злочину чи ні. Стверджувала, що на час допиту, на досудовому розслідуванні її доньок, які були обоє вагітними, їм виповнилося лише по 17 років, проте вона знаходилася в окремому кабінеті, а дівчата окремо від неї. Вона була на місці події в Крилівському лісництві, де йде дорога в сторонку ОСОБА_27 , разом з донькою ОСОБА_28 , тиску зі сторони працівників поліції тоді не було. Із скаргами на дії працівників поліції чи прокуратури не зверталася. Підписи на протоколах допиту її тоді ще неповнолітніх доньок, належать їй.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду першої інтсанції пояснював, що точної дати пригадати не може, проте пам`ятає, що у березні 2016 року він перебував в гостях за адресою: АДРЕСА_5 . Та квартира розташована на четвертому поверсі, балкон якої знаходиться з правої сторони будинку та виходить у внутрішній двір з будинком АДРЕСА_3 . Близько 10 години він на декілька секунд вийшов на балкон та побачив перед будинком АДРЕСА_3 автомобіль ВАЗ зеленого кольору, біля якого стояли 3 чи 4 молодих людей спортивно одягнених. Точної кількості людей він не пам`ятає. Що відбувалося далі йому не відомо, оскільки не придав цьому ніякої уваги. Проте, десь через годину вже весь будинок знав, що в будинку №58 близько 10 години був розбійний напад.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення доведена:

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 18 квітня 2016 року, згідно якого у приміщенні ПрАТ «Київстар» вилучено інформацію про зв`язок в мережі «Київстар» кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг з імеі: НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 та сім НОМЕР_4 , сім НОМЕР_5 , за період часу з 00 год.00 хв. 07 березня 2016 року по 16 квітня 2016 року. Вказана інформація записана на СD-R диск. (а.с.Т.2 а.с.205-207);
-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 18 квітня 2016 року, згідно якого у приміщенні ПрАТ «Київстар» вилучено інформацію про зв`язок в мережі «Київстар» кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, облікове позначення базових станцій в якому міститься належність ретрансляційного обладнання до території розташування, номери базових станцій та сектори направлення антен за координатами LAC:34003, СІО-8303 за період часу з 9 год.00 хв. до 12 год. 00 хв. 07 березня 2016 року. Вказана інформація записана на СD-R диск. (а.с.Т.2 а.с.213-214);
-протоколом огляду місця події від 07 березня 2016 року, згідно якого це приміщення квартири АДРЕСА_4 , із застосуванням фотозйомки, в ході якого встановлено місце вчинення правопорушення. Вилучено: сліди від рукавичок та сліди взуття; (Т.2 а.с.220-226)
-протоколом огляду місця події від 11 березня 2016 року, а саме ділянки місцевості, що розташована між 3 та 4 під`їздом будинку АДРЕСА_6 , виявлено та вилучено маску балаклаву захисного кольору та тряпчані (будівельні) рукавички чорного кольору; (Т.2 а.с.230-232)
-протоколом огляду місця події від 24 травня 2016 року, а саме приміщення кабінету №41 Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в якому ОСОБА_12 добровільно надала працівникам поліції належний їй мобільний телефон марки Lenovo чорного кольору з вмонтованою батареєю. Як пояснила ОСОБА_12 вказаний телефон їй подарувала донька ОСОБА_28 05 квітня 2016 року. В ході огляду місця події телефон разом з батареєю було виявлено та вилучено; (Т.2 а.с.233)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 травня 2016 року, згідно якого неповнолітня ОСОБА_10 в присутності законного представника ОСОБА_12 впізнала чоловіка на ім`я ОСОБА_29 та чоловіка на прізвище ОСОБА_30 , які є товаришами ОСОБА_6 та їздили у своїх справах у м.Світловодськ; (Т.2 а.с.234-239)
-протоколу огляду місця події від 25 травня 2016 року, який складено за участю користувача приміщення ОСОБА_21 та її законного представника ОСОБА_12 , місцем огляду є ділянка розташована біля будинку №27 по вул.Івана Приходька в м.Кременчук Полтавської області, на якій виявлено автомобіль ВАЗ 21099 ЗНГ зеленого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , 2001 року випуску. В ході огляду місця події вилучено вищевказаний автомобіль та предмет схожий на пістолет «Flobert» чорного кольору НОМЕР_6 , з 9 набоями до нього, вилучені із барабану, який вилучений з кишені накладки передніх лівих дверцят даного автомобіля; (Т.2 а.с.240-247)
- протоколом огляду місця події від 25 травня 2016 року, який складено за участю матері власника квартири АДРЕСА_7 та користувача квартирою ОСОБА_21 , за участю її матері ОСОБА_12 . Оглядом місця події була квартира АДРЕСА_7 . ОСОБА_21 видала працівникам поліції: господарчу сумку у клітинку, з чорними, білими та червоними кольорами, в середині якої була господарча сумка у клітинку зеленого, червоного, темно синього кольору та біла ганчірка; рюкзак брезентовий зеленого кольору; чоловіча куртка темно синього кольору на блискавці. З приміщення кімнати №2 вказаної квартири ОСОБА_21 видала працівникам поліції: окуляри у металевій світлій оправі для корекції зору; окуляри у металевій темній оправі для корекції зору; чохол чорного кольору; електричний шокер з надписом «POLICE 70000 KL BL-110 з вмонтованим ліхтарем та металевим кріпленням, у робочому стані, довжиною 24 см. ОСОБА_21 пояснила, що вказані речі приніс додому ОСОБА_6 , джерело їх походження їй невідоме. У підвальному приміщенні вищевказаного будинку, який розташований другим по ходу руху з правої сторони, вхід до якого здійснюється через дерев`яні двері, які на час огляду місця події були зачинені та відкриті ключем, який надала ОСОБА_21 виявлено та вилучено: ніж у дерев`яному чохлі з темно-коричневою ручкою, загальна довжина ножа 33 см., лезо 18,5 см.; набої мисливські в кількості 25 штук; набої мисливські 16 калібру у коробці з написом «Патріот» в кількості 16 штук; портативний телевізор з антеною TFT LCD tag1 TV SUPER в корпусі сіро-чорного кольору; бінокль БПЦ5 8х30 чорного кольору, №877027 у футлярі чорного кольору; мисливська двохствольна горизонтальна рушниця номер на прикладі НОМЕР_7 , номер на стволі НОМЕР_7 , 16 калібру у дермонтиновому чохлі чорного кольору; мисливська двохствольна горизонтальна рушниця, номер на прикладі НОМЕР_8 , номер на отворі У4801, 1975 року виготовлення, у чохлі зеленого кольору виготовленого із тканини із шкіряними вставками коричневого кольору. Всі виявлені речі згідно переліку вилучено; (Т.2 а.с.249-250, Т.3 а.с.1-13)
- протоколом огляду місця події від 25 травня 2016 року, складеного за участю ОСОБА_15 та її законного представника ОСОБА_12 , згідно якого виявлено та вилучено 2 чоловічі шапки чорного кольору, пара рукавичок чорного кольору, 2 пляшечки з лаком для нігтів, сумочка типу барсетка, манікюрні ножиці, нитки, косметичка, сумочка типу барсетки чорного кольору, шовкові нитки чорного кольору косметична сумочка синього кольору із застібкою; (Т.3 а.с.14)
- протоколом огляду місця події від 26 травня 2016 року, місцем огляду є територія двору біля будинку АДРЕСА_8 . В ході слідчої дії було виявлено власника вказаного домоволодіння ОСОБА_13 , яка є співмешканкою ОСОБА_31 та повідомила, що ОСОБА_32 сказав їй, що у нього є планшет, яким він їй дозволяє користуватися і надала вказаний планшет працівникам поліції. В ході огляду місця події виявлено та вилучено планшет чорного кольору фірми «ASSISTANTAP-725GFRIDOM» в чохлі чорного кольору із сім карткою мобільного оператора «Life»; (Т.3 а.с.15)
Згідно копії дозволу № НОМЕР_9 від 01 березня 2016 року виданого Світловодським ВП ГУНП на ім`я ОСОБА_16 , який проживає за адресою: АДРЕСА_9 , останній має право зберігати, носити мисливську гладкоствольну зброю ТОЗ-63 кал.16 № НОМЕР_8 та SAUER кал.16 № НОМЕР_7 . (Т.3 а.с.16)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року свідок ОСОБА_33 впізнав під №3 окуляри в металевій оправі сірого кольору, бувші у використанні та під №7 окуляри діоптрією +9 в металевій оправі чорного кольору, бувші у використанні, якими незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.18-20)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року свідок ОСОБА_33 впізнав під №2 портативний телевізор з антеною TFT LCD tag1 TV SUPER в корпусі сіро-чорного кольору, яким незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.21-23)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року свідок ОСОБА_33 впізнав під №1 саморобний ніж із сталі чорного кольору, довжиною приблизно 30 см, в дерев`яному чохлі та під №5 шкіряний чохол чорного кольору з мідними заклепками довжиною приблизно 15 см, якими незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.24-26)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року свідок ОСОБА_33 впізнав під №3 сумочку у вигляді барсетки з шкірозамінника чорного кольору, бувша у використанні, якою незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.27-29)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року свідок ОСОБА_33 впізнав під №4 бінокль бувший у використанні, з ремінцем, футляр чорного кольору з ремінцем, футляр на заклепці, обшитий в середині тканиною червоного кольору, якими незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.30-32)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 впізнала під №4 жіночу косметичну сумочку синього кольору , виготовлену з капронової сітки, на одне відділення, бувшу у використанні, яка застібається на блискавку, розміром 15х15 см., якою незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.33-35)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 впізнала під №2 коротку чоловічу балоневу куртку темно-синього кольору з коричневими нашивками на ліктях, 50 розміру, яка належить її чоловікові, якою незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.36-38)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 впізнала під №3 мобільний телефон «LENOVO А 516» на дві сім картки, в корпусі чорного кольору, який належить їй, яким незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.39-41)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 впізнала під №4 брезентовий рюкзак світло зеленого кольору, який ув`язується ниткою зеленого кольору, бувший у використанні з плямами в середині, яким незаконно заволоділи під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.42-44)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 вказує, що електричні шокери під номерами 1, 3, 4 схожі на той, що вона бачила під час розбійного нападу у нападників. (Т.3 а.с.45-47)
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 вказує, що серед пред`явлених револьверів вона не може впізнати саме той, який застосовували нападнику під час розбійного нападу. (Т.3 а.с.48-50)
Згідно інформації Управління кримінальної поліції ГУНП в Кіровоградській області від 31 травня 2016 року встановлено, що SIM 68 та 17 спілкуються між собою в час підготовки та скоєння злочину. (Т.3 а.с.83)
-висновком експерта №57 від 07 березня 2016 року у ОСОБА_8 на момент експертизи наявні кровопідтік в області правого колінного суглобу, крововилив на правій щоці і дві ділянки на лівій голені округло-крапкового характеру, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких. (Т.3 а.с.93)
При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги досліджені під час судового розгляду відеозапис, де ОСОБА_6 розповідає про всі обставини вчинення ними розбійного нападу відповідно ОСОБА_8 , оскільки із запису видно, що дія проводиться у службовому кабінеті службової особи. Як пояснив в судовому засіданні прокурор, ця особа є працівником карного розшуку Світловодського ВП ГУНП Кадигроб О. Вході дії ОСОБА_6 відповідає на запитання вказаної службової особи. Згідно п.1 ч.4 ст.258 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, який складається із доступу до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Як видно із приписів зазначеної статті, втручання має бути у приватне спілкування. Проведена ж дія не підпадає під визначення приватного спілкування, так як одна із осіб дії є службовою особою і ставить запитання особі, яка взята під варту і таке невигідне процесуальне положення змушує її надавати відповіді на запитання так, як потрібно службовій особі, навіть шляхом самообмовлення.
16 червня 2020 року в ході виїзного судового засідання до території Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області було оглянуто речовий доказ автомобіль ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер знак НОМЕР_1 зеленого кольору, 2001 року випуску. В результаті огляду якого обвинувачений не зміг пояснити чи саме вказаним автомобілем він їздив 07 березня 2016 року до м.Світловодська чи ні. Проте, шляхом ідентифікування автомобіля за номером двигуна та наявністю на задньому сидінні візитки таксі «Копійка», встановлено, що саме даним автомобілем ОСОБА_6 під своїм керуванням приїздив в день скоєння розбійного нападу до м.Світловодська.
Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції також було оглянуто речові докази у справі електричний шокер з ліхтарем марки «Police 70000 KVBL-1108» та револьвер «Flobert» № ЕЗVP-1451903 з 9 набоями. Хоча обвинувачений в судовому засіданні і повідомив, що вилучений пістолет схожий на його, але він не впевнений, а електрошокер точно йому не належить, оскільки має ряд відмінностей, проте суд не взяв до уваги його пояснення, оскільки саме в його автомобілі та за місцем проживання ОСОБА_6 під час огляду місця події 25 травня 2016 року, в присутності понятих, вилучено вказані речі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів у їх взаємозв`язку достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні стосовно потерпілої ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння чужим майном (розбою), поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненого ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах, кваліфікуючи вказані дії за ч.4 ст.187 КК України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника в інтересах обвинуваченого про те, що останній не вчиняв вказаний злочин, оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . У суду немає підстав ставити під сумнів показання потерпілої, які логічні, послідовні і незмінні. Суд розцінює покази обвинуваченого способом захисту та намаганням уникнути від відповідальності.

Так, показання потерпілої ОСОБА_8 у суді першої інстанції, протокол пред`явлення останній особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2016 року прямо вказують на те, що злочин вчинив саме обвинувачений ОСОБА_6 за обставин, встановлених судом.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпіла з будь-яких причин обмовила чи могла обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині.
З достовірністю спростовуються надані пояснення обвинуваченого з приводу не вчинення ним інкримінуємого йому злочину шляхом допиту свідка ОСОБА_21 , яка під час огляду місяця події 25 травня 2016 року в лісовому масиві за участі її законного представника пояснила, що в середині березня 2016 року ОСОБА_6 разом з ними приїздив до лісу забирати сумку з речами, джерело походження яких їй невідомо, тоді як ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечує вказаний факт. Вказане також підтвердила в судовому засідання суду першої інстанції свідо ОСОБА_15 .
Доводи в апеляційних скаргах про недостовірність показань даних свідків у зв`язку з суперечністю їх показань є безпідставними. Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження у цих показаннях не вбачається.
Більше того, свідок ОСОБА_14 зазначив, що автомобіль який він бачив з балкону разом із молодими людьми був біля під`їзду будинку №58 по вул.Приморській. Тоді як ОСОБА_6 вказував, що він біля автомобіля чекав молодого чоловіка, який замовив його, як перевізника, в «кармані» для автомобілів, який знаходиться навпроти магазину «Оптовичок». За таких обставин свідок не зміг би бачити з балкону автомобіль, оскільки огляд можливий лише у внутрішнє подвір`я будинку за АДРЕСА_3 .
Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності показань цих сідків, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.
Також, згідно протоколу огляду місця події від 25.06.16, де оглядом є квартира АДРЕСА_7 , де проживав ОСОБА_6 разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які згідно протоколів впізнання потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_34 - впізнані як власні речі.
Крім того, переглянутим відео в суді першої інстанції від 25 травня 2016 року, вбачається проведення огляду місця події на ділянці місцевості розташованої в лісному масиві на відстані 3000 метрів від кафе-мотелю «Застава» м.Світловодська Кіровоградської області, у напрямку с.Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області. В період часу з 15:10 до 15:35 години вилучено дві пляшки з лаком для нігтів, сумочку типу барсетки, манікюрні ножиці, шовкові нитки чорного кольору, косметичну сумочку синього кольору, які було передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 . Огляд проводився за участю малолітньої ОСОБА_15 , її законного представника ОСОБА_12 , де ОСОБА_15 на відео пояснює, що в середині березня 2016 року, вона разом із ОСОБА_21 , ОСОБА_6 приїздили на вказане місце автомобілем, щоб забрати якісь речі. Вона із сестрою стояли біля машини, а ОСОБА_6 пішов до лісу і через 10-15 хвилин повернувся із ринковою сумкою. Із сумки деякі дрібні речі вони викинули в кущі, а додому в м.Кременчук забрали 2 рушниці і ніж. (Т.2 а.с.204)
Переглянутим відео в суді першої інстанції від 01 червня 2016 року, на якому містить відеоконтроль особи ОСОБА_6 , проведений на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 01 червня 2016 року на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, вбачається, як ОСОБА_6 добровільно, в невимушеній обстановці надає пояснення, що дійсно 07 березня 2016 року він на своєму автомобілі разом із ОСОБА_23 та ОСОБА_24 їздили до м.Світловодська, та здійснили розбій у квартирі ОСОБА_35 . У них із собою було два електрошокери і пістолет заряджений гумовими кульками. У ОСОБА_36 була балаклава. Увійшовши до квартири потерпілої, він заходив останнім, і взагалі не підходив до потерпілої, побоючися, що вона його впізнає, оскільки вони були знайомі. Зв`язували потерпілу ОСОБА_29 та ОСОБА_37 , а електрошокером торкав її ОСОБА_38 . Шукали в основному гроші, проте в сумку зкидували все підряд гроші, золото, планшет, телефон, фотоапарат, рушницю, різні дрібниці. Весь перелік викраденого не пам`ятає. Яку суму грошей було викрадено теж не знає, оскільки не перераховували. Кожному із них на руки вийшло приблизно по 10 чи по 11 з половиною тисяч гривен.Планшет точно забра ОСОБА_37 , а він телефон Lenovo, який потім подарував ОСОБА_39 , сестрі своєї співмешканки. Деякі речі вони відразу поділили між собою, а дрібниці викинули в лісі. 10 березня у дівчат близнючок було день народження і вони з дівчатами, разом з ОСОБА_40 та ОСОБА_25 святкували його в ресторані «Джосі» в м.Кременчук, де витратили близько 3000 грн. за вечір, з тих грошей, які викрали на квартирі потерпілої. (Т.2 а.с.208, Т.3 а.с.127, 199-207)
Вказані слідчі дії були проведенні на підставі ухвал апеляційного суду Кіровоградської області від 01.06.2016 року (т.3 а.п.200-217), а тому фактичні дані, одержані при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, від 11.07.16 року є допустимими доказами та на них може посилатися суд першої інстанції при винесенні вироку, а тому доводи обвинуваченого з цих підстав є необгрунтованими.
Відповідні документи про проведення НСРД були долучені до матеріалів кримінального провадження, були відкриті стороні захисту та досліджувались у судовому засіданні, що вбачається в т.ч. з реєстру матеріалів досудового розслідування, із журналу судового засідання.
Що стосується посилань обвинуваченого, що кримінальне провадження щодо нього та інших осіб було відокремлено, а тому обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, то вони є необгрунтованими, адже з обвинувального акту об`єктивно можливо встановити фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 . Формулювання обвинувачення містить обставини, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Не можна погодитися з твердженнями стосовно того, що розгляд провадження щодо ОСОБА_6 вівся упереджено, з обвинувальним ухилом. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом кожному з доказів дана належна оцінка.
Та обставина, що органи досудового розслідування та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість слідчих органів і суду, на що є необгрунтовані посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відсутні у матеріалах провадження і будь-які дані, які б підтвердили посилання обвинуваченого щодо фальсифікації доказів у даному кримінальному провадженні.
За наведеного, апеляційний суд не має сумнівів у доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Крім того, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи ОСОБА_6 , які надані останнім на свій захист, зокрема щодо алібі на час розбійного нападу, наявності інших версій злочину, та у вироку навів відповідні докази на спростування таких доводів обвинуваченого.
Щодо доводів захисника ОСОБА_7 з приводу того, що неповнолітнього свідка ОСОБА_15 було допитано без її законного представника ОСОБА_12 , яку тримали в іншому службовому кабінеті, то колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не взято як доказ протокол допиту свідка ОСОБА_15 на досудовому розслідуванні.
Посилання захисника в інтересах обвинуваченого на те, що суд першої інстанції врахував як доказ у вироку протоколи огляду місця події від 24.05.2016, у ході якого у ОСОБА_12 вилучено мобільний телефон марки «Леново А 516» та від 26.05.16, у ході якого у ОСОБА_13 вилучено планшет марки «ASSISTANTAP-725GFRIDOM», який, на думку апелянта, не має доказового значення та складений з порушеннм КПК України, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, які підтверджені сукупністю доказів, докладно наведених у вироку, та не можуть бути підставою для його скасування.
При цьому, за змістом ст. 214, ст. 223, 237 КПК України огляд є (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. При проведенні огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, а тому доводи захисника, що в даному випадку необхідно було проводити іншу процесуальну дію, таку як тимчасово вилучення майна, що потребує попереднього дозволу суду також є необгрунтованими.
Таким чином, доводи апеляцій обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність і неповноту судового слідства, колегія суддів вважає такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження, зібраними у ньому доказам та висновкам суду.

Безпідставними слід визнати і інші доводи апеляційних скарги обвинуваченого та його захисника, зокрема щодо порушень вимог кримінального процесуального закону під час проведення досудового розслідування, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про те, що докази, надані стороною обвинувачення під час судового розгляду та покладені судом в основу обвинувального вироку, були зібрані з істотними порушеннями норм діючого законодавства.
Підстав для скасування вироку та закриття провадження з мотивів, наведених захисником та обвинуваченим, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії умисного, корисного, закінченого тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, працював таксистом, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання не встановлено, а тому обґрунтовано дійшов висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, є справедливим, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливатиме з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Виходячи з підвищеної небезпеки кримінального правопорушення, об`єктом якого є життя особи, конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке полягало у нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень, та з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи те, що злочин у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченим вчинено 07 березня 2016 року, то у строк покарання ОСОБА_6 підлягав зарахуванню строк попереднього ув`язнення за період з 27 травня 2016 року по 22 серпня 2016 року, та з 04 жовтня 2017 року по день набрання даного вироку законної сили, за правилами ч.5 статті 72 КК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував стосовно ОСОБА_6 положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838- YІІІ), що діяла на час скоєння злочину, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За таких обставин, беручи до уваги те, що даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування вироку відповідно до доводів апеляційних скарг, не встановлено, колегія суддів приходить до переконання про те, що вирок є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання, а підстави для задоволення апеляційних скаргзахисника та обвинуваченого відсутні, у зв`язку з чим вони підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду без зміни.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4