Справа № 154/2687/20 Провадження №11-сс/802/556/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.09.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 24 год 10 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , із незакінченою вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 06.12.2019 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, у якій просить переглянути його з мотивів незаконності. Посилається на те, що слідчим суддею не взято до уваги розписку потерпілого про відшкодування її підзахисним завданої злочином шкоди. Стверджує, що хоча слідчий суддя в ухвалі послався на те, що протягом 2019-2020 років підозрюваний тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення однорідних насильницьких кримінальних правопорушень, однак призначений вироком суду штраф ним сплачений, а в інших провадженнях потерпілі відмовилися від пред`явлених обвинувачень. Зазначає, що з 2018 року ОСОБА_7 неодноразово працював за кордоном, що стверджується копією його закордонного паспорта. Вказує, що ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину не може слугувати єдиною підставою для обрання до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З огляду на наведене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили скасувати рішення слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або заставу, прокурора, який апеляцію заперечив і просив рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 12 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000558 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
12 вересня 2020 рокуо 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, а 13 вересня 2020 року повідомлений про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає,щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: протоколами огляду місця подій, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_12 , протоколами огляду речей від 13.09.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, якийзгідно зі ст.12 КК України,за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що підозрюваний раніше судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Крім того, протягом 2019-2020 років підозрюваний тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких кримінальних правопорушень.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді, що поведінка ОСОБА_7 має ознаки систематично злочинної, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Тому, на переконання суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме: можливостям ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає голослівними.
Що стосується тверджень захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то вони не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального законодавства, а тому не заслуговують на увагу, виходячи з таких підстав.
Положеннями ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Як убачається із оголошеної ОСОБА_7 підозри від 13.09.2020, останній підозрівається у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України із застосуванням насильства (а.п.11-12).
Тому слідчий суддя, з урахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України правильно не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника в суді апеляційної інстанції жодним чином не спростовують обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням насильства.
А тому суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що на даний час правові підстави для визначення в даному кримінальному провадженні розміру застави, про що просить захисник ОСОБА_8 , відсутні.
Посилання сторони захисту на те, що призначений вироком суду штраф підозрюваним сплачений, а з 2018 року він неодноразово працював за кордоном, хоча і мають місце, однак, не можуть слугувати виключною підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, так як не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків.
Вказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, виключають можливість звільнення ОСОБА_7 з-під варти, як про це прохає сторона захисту.
Тому, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставин вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання першим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді