Номер справи 703/4655/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви судді про самовідвід

26 жовтня 2020 року м.Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001401 (№703/4655/19, 1-кп/703/354/20) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №0001401 (№703/4655/19, 1-кп/703/354/20) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

26 жовтня 2020 року, до початку судового розгляду, суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід у вказаному кримінальному провадженні, який обґрунтований тим, що ним 29.11.2019 року була винесена постанова про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Вважає, що дана обставина є такою, що унеможливлює прийняття участі при розгляді даного кримінального провадження та прийняття рішення у ньому.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та суддя ОСОБА_3 були повідомлені про час судового розгляду заяви, проте в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи положення ст.81 та ч.4 ст.107 КПК України, вважаю за можливе провести розгляд заяви без участі учасників провадження, а також без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали заяви та кримінального провадження, в частині, що стосується заявленого відводу, приходжу до наступного.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2020 року, кримінальне провадження №0001401 від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, знаходиться на розгляді судді ОСОБА_3 .

Як вбачається з фабули кримінального правопорушення, яка викладена в обвинувальному акті, складеного за результатами проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 систематично вчиняє насильство в сім`ї, що підтверджується постановами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 серпня 2019 року та 28 серпня 2019 року, відповідно до яких, ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно розділу ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування, який є додатком до вказаного обвинувального акту, постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 серпня 2020 року та від 28 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності винесені суддями цього суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України ґрунтується виключено на постановах Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 серпня 2019 року та від 28 серпня 2019 року, які винесені суддями цього суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, та на які, відповідно до відомостей, які викладені в обвинувальному акті, сторона обвинувачення посилається як на докази його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2019 року, яка винесена суддею цього ж суду ОСОБА_3 , на яку останній посилається на підставу заявленого самовідводу, не є доказом у вказаному кримінальному провадженні, орган досудового розслідування на вказану постанову не посилається у фабулі кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 .

Крім того, зазначена постанова винесена суддею після складення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001401 та його направлення до суду для розгляду по суті.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2019 року, яка винесена суддею ОСОБА_3 , жодного відношення до кримінального провадження №0001401 не має, в зв`язку з чим її поставлення не викликає сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді вказаного кримінального провадження.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Підпунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН N 2006/23 від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.75, 76, 80, 104, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001401 (№703/4655/19, 1-кп/703/354/20) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1