Справа № 461/7519/20
Провадження № 1-кс/461/631/21
УХВАЛА
Іменем України
28.01.2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
У провадження Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.01.2021 року слідчим суддею обрано ОСОБА_3 .

26.01.2021 року слідчим суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, з тих підстав, що ним було винесено ухвалу в цьому кримінальному провадженні про накладення арешту на те саме майно, яку 10.12.2020 року було скасовано судом апеляційної інстанції. Відтак, слідчий суддя ОСОБА_3 вважає, що вже висловив свою думку про необхідність накладення арешту на майно, з якою не погодилась апеляційна інстанція, скасувавши відповідну ухвалу. А тому, не має права повторно вирішувати питання про накладення арешту відносно того самого майна в тому самому кримінальному провадженні, навіть після усунення недоліків клопотання органом досудового розслідування, оскільки вказане може викликати сумніви у його неупередженості під час розгляду клопотання.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини, сторони мають право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суд вважає, що факт винесення слідчим суддею ОСОБА_3 ухвали про накладення арешту на майно, яку було скасовано судом апеляційної інстанції, може свідчити про виникнення у сторін сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_3 під час повторного розгляду клопотання про накладення арешту після усунення недоліків органом досудового розслідування. Тому, з метою забезпечення довіри до суду, недопущення з боку учасників кримінального провадження і сторонніх спостерігачів будь-яких сумнівів у безсторонності слідчого судді, суд вважає, що заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75-82, 372 КПК України, суддя,

у х в а л и в:
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 - задоволити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду справи №461/7519/20, провадження №1-кс/461/621/21, за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1