Провадження № 1-кс/344/5597/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002304 від 07.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилалася на те, що 06.11.2020 року до чергової частини Івано-Франківського ВП ГУНП в області, надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 06.11.2020 року в період часу з 18 год 40 хв по 18 год 50 хв, невідома особа перебуваючи на сходовій клітці між першим та другим поверхами, будинку АДРЕСА_1 відкрито заволоділа мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy А6+" з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 , що належав заявнику.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 використовувалась в мобільному телефоні марки «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 листопада 2020 року в ході проведення огляду місця події в приміщенні кабінету № 18 Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться по вул. Бельведерська, 32, в м. Івано-Франківську, ОСОБА_6 було добровільно видано мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , який поміщено до поліетиленового пакети «типу файл» та опечатано.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання 16 листопада 2020 року в ході проведення огляду місця події в приміщенні кабінету № 18 Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться по вул. Бельведерська, 32, в м. Івано-Франківську, ОСОБА_6 було добровільно видано мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , який поміщено до поліетиленового пакети «типу файл» та опечатано.

Постановою слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002304 від 07.11.2020.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на вилучений 16.11.2020 в ході проведення огляду приміщення службового кабінету №18 Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області: мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1