Справа № 197/1173/20
Провадження № 1-в/197/98/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ШВЦ-75 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області подання начальника ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, відбуваючого покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Новомосковського міжрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 року

ОСОБА_5 невідбуту частину покарання 2 роки 3 місяці 18 днів замінено на більш м`яке обмеження волі. Засуджений відбуває покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

До суду надійшло подання начальника ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Початок строку покарання: 15.03.2016 року. Кінець строку покарання: 22.02.2021 року.

Станом на 20.11.2020 року не відбута частина покарання засудженого складає 3 місяці 2 дні.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань подання підтримав, засуджений ОСОБА_5 просив подання задовольнити, суду пояснив, що він у вчиненому розкаюється, в період відбування покарання працював, знає, що згідно з вироком суду повинний сплачувати шкоду потерпілому, але шкоду не відшкодовував, коли був під домашнім арештом, сплачував Укрпоштою, а після затримання не сплачував, бо не мав коштів, через родичів теж не намагався сплачувати, після звільнення планує проживати в м.Новомосковськ з сестрою, буде влаштовуватись на роботу на склади АТБ. Прокурор заперечує проти задоволення подання, оскільки шкоду не відшкодовано, що свідчіть про відсутність каяття.

Спостережна комісія, повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду подання, представника в судове засідання не направили, що не є перешкодою в розгляді подання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від N 2 від 26.04.2002 " Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" суду, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вислухавши сторони, дослідивши документи, додані до подання та матеріали особової справи, оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, який засуджений в 2015 році до позбавлення волі, з 16.03.2016 перебував у Дніпровській УВП №4, характеризувався посередньо, з 26.03.2016 перебував у ДУ «Жовтоводська ВК №26», характеризувався позитивно, мав шість заохочень, стягнень не мав, з 18.12.2018 перебував у ДУ "Ігренський виправний центр (№133)"характеризувався позитивно, мав чотири заохочення стягненнь не мав, з 10.09.2020 відбуває покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, характеризується посередньо, вимог режиму відбування покарання не порушує, не працевлаштований у зв`язку з відсутністю вакантних посад. Стягнень та заохочень немає. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2019 було відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однією із причин відмови було невідшкодування шкоди потерпілому, але з 27.08.2019 жодних дій по відшкодуванню шкоди не вчиняв, що свідчить про відсутність розкаяння у вчиненому.

Суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, зазначених в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, праці, додержання ним вимог режиму, про його особу, за весь період перебування в установі відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений Зандукелі за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537, 539, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1