Провадження № 1-кс/344/4826/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження № 0004014 від 28.11.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 06 червня 2019 року, близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували по вул. Крука в м. Івано-Франківську, де побачили потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які прямували по вказаній вище вулиці. У цей час у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я у момент заподіяння.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , підійшли до ОСОБА_11 , після чого почали наносити йому удари по тілу, внаслідок чого останній впав на землю, а ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та почав наносити йому удари в область обличчя та по тілу, від яких останній впав на землю.

У результаті нанесення ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було спричинені тілесні ушкодження, а саме потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого ока, який утворився від дії тупого твердого предмета з обмеженою діючою поверхнею, що могли утворитись як при нанесенні удару таким предметом у вище вказану ділянку, так і при падінні тіла та ударі цією ділянкою до такого, відноситься до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта № 305, а потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді саден в ділянках живота справа, обох передпліччь, синець в ділянці вилиці справа, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вказані вище ділянки, так і при падінні тіла на площину та ударі цими ділянками до тупих твердих предметів, відноситься до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта № 305.

У той час, коли потерпілий ОСОБА_11 лежав на землі, ОСОБА_7 відкрито викрав грошові кошти в сумі 50 гривень, які звертаючись до потерпілого у наказовому тоні попередньо завставляв йому надати, а ОСОБА_5 , користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_11 , відкрито викрав мобільний телефон марки «iPhone 6S», сірого кольору, 32 Gb пам`яті, IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого становить 5 266 грн, який випав із кишені на землю.

Коли потерпілий ОСОБА_10 лежав на землі, ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом потерпілого, відкрито викрав із кишені його кофти мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi S2», сірого кольору, 32 Gb пам`яті, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 3100 гривень.

Після відкритого викрадення майна, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з викраденим майном, місце вчинення злочину покинули та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 5 266 грн, а потерпілому ОСОБА_10 завдали матеріальну шкоду на суму 3100 гривень.

06 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру матері ОСОБА_12 , оскільки останній перебуває за кордоном.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, раніше не судимий, непрацюючий.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме відомостями, які містяться в протоколах допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілим та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки йому відомі їхні анкетні дані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, усвідомлює про неминучість покарання за вчиненого злочину, крім того підозрюваний виїхав за межі України, що підтверджується інформацією із бази «Аркан» з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, крім того 11.03.2020 кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України зупинено, а останнього оголошено в розшук.

Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, офіційно ніде не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказав, що підозрюваний раніше не судимий, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається, на утриманні має малолітню дитину та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та вказав, що перебував у Польщі з метою заробітку на утримання дитини та цивільної дружини, а тому не переховувався бо не знав про оголошення підозри. Визнав в частині нанесення легких тілесних ушкоджень, однак заперечив що брав мобільні телефони чи гроші, щиро розкаюється.

Заслухавши сторін, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю наступне.

Матеріалами клопотання зазначається, що у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки йому відомі їхні анкетні дані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно постанови слідчого відділу ВП Івано-Франківського ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 11.03.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено розшук.

07.10.2020 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із протоколу про затримання особи 26.12.2020 року о 06:30 год. працівниками прикордонної служби в ПП «Ягодин-авто» у Волинській області на підставі ухвали судді Івано-Франківського міського суду від 07.10.2020 року в порядку ст..191 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи вище наведені ризики та тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи застави, не можливе.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначено у клопотанні, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, передбачено позбавлення волі у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Водночас, вирішуючи питання обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую те, що оскільки підозрюваний на утриманні має сім`ю, маленьку дитину, а також характеризуючи дані на особу, приходжу до висновку що такий запобіжний захід є непосильним для підозрюваного.

Отже, беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, а саме за місцем проживання цивільної дружини ОСОБА_13 , наявність на утриманні малолітньої дитини, його майновий стан та доходи те, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування ще більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ст. 181 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі м.Івано-Франківська; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0004014 від 28.11.2019 року.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком на 1 місяць 24 дні, тобто до 19 лютого 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі м.Івано-Франківська;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала слідчого судді діє до 19 лютого 2021 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1