Справа № 128/1659/20
УХВАЛА
Іменем України

10 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 21.05.2004 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 16.01.2006 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 11.09.2008 згідно ухвали Коломийського районного суду Івано-Франківської області на підставі ст. 82 КК України, замінена міра покарання на 1 рік виправних робіт з утриманням 20 % заробітку в дохід держави;
3) 12.12.2012 Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 05.03.2013 міра покарання змінена до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.10.2013 на підставі ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2014 згідно ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році»;
4) 18.04.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки;
5) 26.06.2018 Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки. Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк з 18.04.2018 по 26.06.2018. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2020 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк з 18.04.2018 по 19.06.2018 включно та з 13.09.2019 по 04.10.2019 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, в якій він просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт з утриманням 20 відсотків з заробітної плати в дохід держави, зокрема, фізична особа - підприємець ОСОБА_7 зобов`язується його працевлаштувати на будівництві на посаду підсобного робітника та відраховувати відсотки із заробітної плати, встановлені судом, в дохід держави. Зазначає, що він відбув 1/2 частину строку покарання, характеризується позитивно, має декілька заохочень, працевлаштований, має сім`ю.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав свою заяву та просив її задовольнити, суду пояснив, що прибув до установи відбування покарання 04.10.2018 та в установі працевлаштувався 01.04.2020, оскільки раніше не мав можливості офіційного працевлаштування, за час відбування покарання отримав два заохочення. На пропозицію установи щодо розгляду можливості застосування до нього ст. 82 КК України відмовився за власною заявою, оскільки йому пропонували не виправні роботи, а обмеження волі, на що він не погоджується, так як бажає швидше повернутися до своєї сім`ї.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, оскільки вважає, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та відомостями, що характеризують його особу, заслуговує на пом`якшення покарання. Зокрема, засуджений до відбування покарання отримав значні травми, вналідок чого в нього погрішився стан здоров`я, під час відбування покарання неодноразово лікувався, що було перешкодою для працевлаштування в установі, має заохочення та до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Суду надано документи на підтвердження можливості працевлаштування ОСОБА_6 у ФОП ОСОБА_7 , що дасть змогу засудженому повернутися до сім`ї, працювати та продовжити відбувати пом`якшене покарання.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні при розгляді даного клопотання підтримав надану установою характеристику на засудженого, згідно якої установа відбування покарання вважає передчасним задоволення даного клопотання. Повідомив, що засуджений на роботи в установі виходить не регулярно, а виключно за власним бажанням.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволені заяви засудженого, враховуючи з`ясовані під час судового розгляду клопотання відомості про особу ОСОБА_6 , оскільки останній за 23 місяці відбування покарання перебував на лікуванні 5 місяців, перешкод для працевлаштування в установі в ті місяці, коли він не перебував на лікуванні, не доведено, загалом за матеріалами справи підтверджується виконання робіт засудженим в установі лише протягом 2 місяців, тому підстав для задоволення клопотання не вбачає.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію захисника, прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.
На даний час ОСОБА_6 є засудженим вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26.06.2018 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки. В строк відбуття покарання зарахований термін перебування під вартою з 18.04.2018 по 26.06.2018.Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2020 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк з 18.04.2018 по 19.06.2018 включно та з 13.09.2019 по 04.10.2019 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_6 , початок строку засудженому ОСОБА_6 рахується з 18.04.2018, кінець строку 25.03.2022.
З характеристики засудженого ОСОБА_6 , наданої установою виконання покарань, також вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.04.2018. Під час утримання в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» м. Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, характеризувався посередньо.

В ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 04.10.2018, де за час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався та 2 рази заохочувався у встановленому законом порядку. З квітня 2020 року працевлаштований на виробництві установи в майстерні установи в якості підсобного працівника, проте корисної ініціативи в роботі не проявляє. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе.

Утримує в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проте потребує контролю за своєю поведінкою. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт». Соціально-корисні зв`язки підтримує з дружиною, дітьми, батьком та матір`ю шляхом телефонних розмов, отримано 26 посилок, надано 4 короткострокових побачення з адвокатом. Вину в скоєному злочині згідно вироку суду визнав, щиро покаявся. Згідно вироку суду з засудженого підлягали до стягнення витрати за проведення експертизи на суму 988,70 грн, при надходженні виконавчого листа до установи засуджений ОСОБА_6 сплатив кошти у повному обсязі.

12.09.2019 комісією установи було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі особистої заяви засудженого.

Застосуванню ст. 82 КК України за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 23.02.2020, однак 03.04.2020 комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України на підставі особистої заяви засудженого.

Під дію ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 04.11.2020.

На профілактичному обліку не перебуває.

З позиції установи відбування покарань, викладеної в характеристиці засудженого ОСОБА_6 , вбачається, що оскільки за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 на виробництві установи працевлаштований нетривалий час та останній раз заохочувався в квітні 2019 року, а також те, що раніше засуджений чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, та за час відбування покарання застосовувалася ч. 5 ст. 72 КК України, що частково скоротила термін покарання, адміністрація установи вважає, що застосування ст. 82 КК України (заміна не відбутої частини покарання більш м`яким) до засудженого ОСОБА_6 є передчасним.

Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, за час відбування покарання до ОСОБА_6 дисциплінарні стягнення не застосовувалися, має два заохочення, застосовані 09.01.2019 та 10.04.2019 у вигляді подяки.

З наданої ДП «Підприємством Державної кримінально-виконавчої служби України (№81) довідки № 49 щодо працевлаштування встановлено, що від засудженого ОСОБА_6 за період з 04.10.2018 по 31.06.2020 заява на вивід до підприємства не надходила, у зв`язку з чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Згідно довідки № 61 від 05.08.2020 про нараховану винагороду, встановлено, що ОСОБА_6 був працевлаштований в майстерні установи та отримував заробітну плату в квітні та травні 2020 року.

Згідно заяв ФОП ОСОБА_7 від 30.03.2020 та 27.04.2020, адресованих начальнику ДУ «Стрижавська ВК (№81)», останній зобов`язується працевлаштувати засудженого ОСОБА_6 на посаду підсобного робітника на будівництві, з заробітною платою 6 000 грн на місяць та відрахуванням відсотків, встановлених судом, в прибуток держави, після застосування ст. 82 КК України. Заяву ФОП ОСОБА_7 такого ж змісту від 08.08.2020 надано суду адвокатом засудженого.

З довідок з місця проживання засудженого ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 має сім`ю, до складу якої входять дружина ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_9 , 2012 р.н., син ОСОБА_10 , 2014 р.н., а також він забезпечений житлом.

З наданої захисником засудженого медичної документації щодо стану здоров`я засудженого встановлено, що надана медична карта амбулаторного хворого, копію якої долучено до матеріалів справи, містить відомості про стан здоров`я особи станом на 2014 рік, згідно медичної довідки, виданої Стрижавською багатопрофільною лікарнею № 81, засуджений ОСОБА_6 перебував на лікуванні з різними діагнозами: з 19.04.2019 по 06.05.2019, з 22.01.2020 по 17.02.2020, з 18.02.2020 по 13.03.2020, з 16.03.2020 по 07.04.2020, яким чином вказані діагнози впливають на можливість засудженого працевлаштуватися в інший час відбування покарання та чи не є перешкодою для працевлаштування на будівництві не встановлено.

Згідно особової справи на засудженого ОСОБА_6 , під час відбування покарання він був переведений до СІЗО м. Київ на час розгляду його касаційної скарги на вирок суду, а саме з 14.09.2019 до 04.10.2019.

Та матерілами справи доведено, що засуджений дійсно виконував роботи в майстерні установи лише в квітні та травні 2020 року, за що отримав відповідну винагороду, згідно довідки № 61 від 05.08.2020.

З особової справи на засудженого ОСОБА_6 , наданою установовю відбування покарань, вбачається, що до суду вже звертався захисник засудженого з клопотанням про застосування до нього ст. 82 КК України та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.01.2020 в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, відмовлено. Ухвалою Вінницького апеляційного суду вказану ухвалу від 02.01.2020 залишено без змін.

Крім цього, згідно матеріалів особової справи засудженого, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2020 в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 81 КК України, відмовлено.

Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше до нього також застосовувалась ст. 82 КК України шляхом заміни покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, та після цього ОСОБА_6 належних висновків не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин. На даний час відбуває покарання за вчинення умисного корисливого злочину, остаточно визначеного із застосуванням ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України, враховуючи попереднє призначене покарання за вчинення злочину, вчиненого з необережності.

Протягом часу відбування покарання, а саме з 18.04.2018, ОСОБА_6 отримав лише 2 заохочення, останнє з яких 10.04.2019. З того часу жодного заохочення до засудженого не застосовувалось.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді виправних робіт відбувається на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності за місцем роботи засудженого. Виконання покарання у виді виправних робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог КВК України.

На думку суду, для застосування такого виду покарання як виправні роботи, суд, крім іншого, має встановити готовність засудженого до постійного працевлаштування та дійсне ставлення до призначеного покарання.

Зокрема, засуджений та його захисник в судовому засіданні пояснили відсутність постійного працевлаштування ОСОБА_6 в установі відбування покарання його станом здоров`я, водночас саме стан здоров`я, в тому числі, просили врахувати вирішуючи питання про застосування до засудженого міри покарання у вигляді виправних робіт. Жодних відомостей про відповідність стану здоров`я засудженого місця роботи, на яке ФОП ОСОБА_7 зобов`язується працевлаштувати ОСОБА_6 , суду не надано.

Крім цього, жодних відомостей про можливість такого працевлаштування, крім виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка датована 04.10.2018, суду не надано. Так, лист ФОП про зобов`язання працевлаштування засудженого із відповідним розміром заробіної плати, не є достанім доказом наявності відповідної вакансії станом на час розгляду клопотання та розміру заробіної плати працівника, зайнятого на відповідній посаді.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені під час судового розгляду клопотання відомості про особу засудженого ОСОБА_6 , а саме його поведінку під час відбування покарання, наявність лише двох заохочень протягом всього строку відбування покарання,ставлення до праці, а саме підтвердження виконання робіт в установі лише у квітні та травні 2020 року за відсутності об`єктивних перешкод до працевлаштування в інший період часу, позицію установи відбування покарань, адміністрація якої вважає, що застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_6 є передчасним, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе за умови застосування покарання у виді виправних робіт, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: