Провадження №1-кс/463/5993/20
У Х В А Л А

18 листопада 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001321 від 04 листопада 2020 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, -

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.163 КПК України вважаю можливим розглядати клопотання без виклику осіб, у володінні яких можуть знаходитись речі та документи, тимчасовий дозвіл на доступ до яких просить слідчий.

З врахуванням поданої слідчим заяви про розгляд клопотання у його відсутності, вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без участі слідчого на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Оглянувши матеріали клопотання, проходжу до наступного.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як вбачається із клопотання, слідчий просить надати доступ до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю щодо вхідних та вихідних з`єднань абонентських номерів операторів мобільного зв`язку, які відбувались в межах станцій мобільного зв`язку за місцем вчинення злочину щодо необмеженого кола осіб.

Разом з тим, з врахуванням того, що причетних до скоєння злочину осіб не встановлено, як і обставин, які б давали підстави вважати, що такі користувались мобільними телефонами під час скоєння злочину, слідчий жодним чином не мотивує можливість використання як доказів отриманих відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Посилання на положення кримінального процесуального законодавства не може заміняти собою необхідність доведення доводів підставності клопотання.

Відповідно до положень ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З аналізу вказаних положень вбачається, що слідчий та прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо необхідності надання доступу до необхідних документів.

Відповідно до положень ч.5 ст.163 КПК, слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.163 КПК України.

З врахуванням наведеного та того, що слідчим подано клопотання про надання доступу до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю щодо необмеженого кола осіб, а також недопустимості безпідставного порушення конституційного права щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, відсутність слідчого позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати обставини, необхідні для вирішення питання про надання дозволу на доступ до речей та документів, тому приходжу до висновку, що слідчим належним чином не доведено підставність клопотання, а тому таке до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 163 КПК України, -

у х в а л и в :

відмовити з задоволенні клопотання старшого слідчого Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001321 від 04 листопада 2020 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні операторів рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1