1Справа № 335/2543/20 1-кп/335/576/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0003039 від 27.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21.11.2019 року , приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу кафе «Закусочна», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Патріотична, буд.70, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_6 спостерігає за його діями, але не може чинити опір, дістав з нагрудної кишені надягненої на нього куртки та відкрито викрав мобільний телефон «Samsung J500»ІМЕІ 1№ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2№ НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору, вартістю 2800,00 грн., яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно у листопаді минулого року він викрав у потерпілого телефон, діставши його з карману куртки потерпілого у той момент, коли останній не міг чинити опір, оскільки лежав на землі. Потерпілий бачив, як він бере телефон, але завадити крадіжці не зміг. Обвинувачений також вказав, що телефон він збув. У скоєному кається, просить суворо не карати, вказавши, що у нього виявлено хронічне захворювання, від якого він тривалий час вже лікується, а тому не може працювати і відшкодувати збитки.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся. Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, його посткримінальну поведінку, який щиро розкаявся у вчиненому злочині; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має хронічне захворювання, яка відповідно до наданої суду довідки потребує лікування та спостереження, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під спостереженням у лікаря нарколога.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що майновий стан не дозволяє ОСОБА_4 сплатити штраф, передбачений в якості альтернативного покарання у санкції статті, оскільки він не має доходу, а також за медичними показниками та проходженням курсу лікування суттєво ускладнено відбування покарання у вигляді громадських робіт.

З урахуванням викладеного та з врахуванням конкретних обставин злочину, враховуючи і ті обставини, що у судові засідання ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся, перебував у розшуку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи обставини, що пом`якшують покарання суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і приходить до переконання про застосування до підсудного правила ст. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього зобов`язань передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Саме таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не пред`явлено.

Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження не надходило, тому підстав для цього суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: ДВД-Р диск із відеозаписом вчинення злочину, який долучено до матеріалів кримінального провадження- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1