Провадження № 1-кс/205/1676/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арештувідносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (м. Дніпро), громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи недієздатних осіб не має, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002160 від 22 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та час вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , спрямовану на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, а саме до квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_8 . Реалізуючи умови попередньої домовленості, спрямованої на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), діючи узгоджено, за попередньою змовою, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, 21 грудня 2020 року приблизно о 22 годині 10 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) згідно умов попередньої змови, ОСОБА_6 стояв поблизу будинку № 17, за вищевказаною адресою, та спостерігав щоб дії ОСОБА_7 не були помічені оточуючими, який в цей момент, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою не встановленого предмету відтиснув вікно та проник до квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку, яка належить ОСОБА_8 . Продовжуючи кримінально-протиправну діяльність, знаходячись у вказаному місці та час, ОСОБА_7 почав обшукувати квартиру з митою встановлення об`єкту свого злочинного посягання. ОСОБА_7 побачив на підлозі електролобзик марки «HERZ» модель «HZ-104» вартістю 800 грн. який належить ОСОБА_8 . В той же час, ОСОБА_7 визначив його як об`єкт свого посягання, після чого взяв його та передав через вікно ОСОБА_6 , який в свою чергу відніс його та заховав біля будинку. Надалі, ОСОБА_7 повернувся до пошуку інших об`єктів для свого посягання однак, дії останнього під час вчинення крадіжки на території даної квартири, були викриті третьою особою ОСОБА_9 , яка внаслідок даного викриття протиправних дій викликала співробітників поліції, про що не знали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Того ж дня, близько 22 години 20 хвилин, до будинку АДРЕСА_5 , під`їхав екіпаж патрульної поліції, в цей час, перебуваючи біля вказаного будинку ОСОБА_6 побачив їх, в наслідку чого, втік тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, було кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

22 грудня 2020 року СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просила слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні, заперечуючи проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки підозрюваний має намір влаштуватися на роботу та працювати.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: заява ОСОБА_8 від 21 грудня 2020 року; протокол огляду місця події від 22 грудня 2020 року; протокол огляду місця події від 22 грудня 2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22 грудня 2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22 грудня 2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22 грудня 2020 року; рапорт поліцейського взводу № 1 роти ТОР УПП від 22 грудня 2020 року; протокол огляду місця події від 22 грудня 2020 року; протокол затримання особи: ОСОБА_7 від 22 грудня 2020 року; протокол затримання особи: ОСОБА_6 від 22 грудня 2020 року; повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 22 грудня 2020 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 22 грудня 2020 року; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 22 грудня 2020 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 22 грудня 2020 року.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Вказані вище докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення. Адже зі змісту абсолютно всіх доказів наданих слідчому судді вбачається наявність обставини щодо знаходження 21 грудня 2020 року підозрюваного поблизу будинку АДРЕСА_5 , та проникнення до житла потерпілого, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , сторонами не спростовувалася.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідків або не буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування обмежувального заходу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, що гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.

У даному випадку, слідчий суддя вважає, що саме заборона залишати житло цілодобово, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виключить можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, не підлягають застосуванню запобіжні заходи, такі як: порука, особисте зобов`язання, виходячи з тяжкості інкримінованого правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором, та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя вважає за необхідне одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, покласти на підозрюваного передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, зокрема, прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; заборони підозрюваному залишати житло цілодобово; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншим підозрюваним, у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 11 години 00 хвилин 20 лютого 2021 року, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло цілодобово; 3) утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншим підозрюваним, у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; 4) не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1