Справа № 204/8929/18
Провадження № 1-кп/204/153/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю перекладача: ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Єреван, громадянина Вірменії, який має вищу освіту, неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, та став на шлях вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади.
01 жовтня 2018 року, приблизно о 09:00 годині черговою зміною на чолі з заступником чергового помічника начальника установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , дотримуючись режиму утримання ув`язнених ДУВП №4, керуючись Наказом Міністерства юстиції України №21/5 ДСК від 17.03.2015 року «Про затвердження інструкції із забезпечення режиму охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державних кримінально-виконавчих служб України», посадовими обов`язками №3/15/80 від 21.06.2017 року та графіком проведення планових обшуків і технічних оглядів черговими змінами у жовтні 2018 року від 28.09.2018 року затвердженого В.о. начальника ДУ «Дніпропетровської установи покарань(№4)» ОСОБА_9 , розпочато планові обшуки камер. Цього ж дня, приблизно о 09:20 годині, проводячи плановий обшук па внутрішньому посту №17, ОСОБА_8 будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», співробітником правоохоронного органу, а саме установи виконання покарані» - ДУ «ДУВП (№4)», перебуваючи у трудових відносинах з даною установою на підставі наказу МЮУ ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» №168/ОС-17 від 26.06.2017 року, та за характером займаної ним посади - заступника чергового помічника ДУВП, який відповідає за стан режиму і охорони під час несення служби, виконуючи свої службові обов`язки, пов`язані із: забезпеченням нагляду за засудженими, здійсненням контролю за виконанням засудженими своїх обов`язків та запобігання порушенням ними встановленого режиму утримання; забезпеченням безпосередній контроль за особовим складом зміни в питаннях виконання вимоги, щодо охорони, нагляду та ізоляцією ув`язнених і виконання ними встановленого порядку утримання, та інше, разом з підлеглими зайшли у камеру №909 ДУВП №4, в якій утримувались ув`язнений ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою проведення планового обшуку. Знаходячись посеред камери №909, у вище вказаний час, ОСОБА_6 почав перешкоджати заступнику чергового помічника начальника установи капітану внутрішньої служби ОСОБА_8 проводити обшук, тим самим чинив опір, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою. Перебуваючи в безпосередній близькості навпроти ОСОБА_6 , ОСОБА_8 намагався словами заспокоїти останнього та неодноразово вказував йому про необхідність припинити протиправні дії, які порушують встановлений законом порядок відбування покарання.
Натомість ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що чинить опір працівнику правоохоронного органу - потерпілому капітану внутрішньої служби ОСОБА_8 , який перебував у форменому одязі, під час виконання ним своїх службових обов`язків, відмовляючись на законну вимогу останнього заспокоїтися, почав здійснювати активну фізичну протидію виконанню потерпілим ОСОБА_8 зазначених вище службових обов`язків шляхом нанесення одного свідомого удару лобною частиною голови в область щелепи, спрямованого на умисне заподіяння потерпілому, як працівнику правоохоронного органу, тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи по центру та дещо ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №3880е відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому, протиправні дії ОСОБА_6 були припинені шляхом застосування до останнього згідно ст. 18 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та ст. 2 розділу 5 наказу МЮУ №460/5 від 18.03.2013 року, прийомів рукопашного бою та спеціального засобу БРС, які згідно висновку по факту застосування фізичної сили та спеціального засобу БРС до ув`язненого ОСОБА_6 не перевищили міру, необхідну для виконання покладених па потерпілого обов`язків та вважаються правомірними.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини, викладені у обвинувальному акту. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечує. Просить призначити покарання на розсуд суду.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю також дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2018 року (а.п.6); протоколом огляду місця події від 01.10.2018 року, з фототаблицею (а.п.8-9); витягом з наказу ДУВП№4 за №63 о/с від 27.09.2010 року (а.п.15), витягом з наказу ДУВП№4 за №168/ОС-17 від 26 червня 2017 року (а.п.16), висновком службового розслідування за фактом нападу на співробітника установи ув`язненим ОСОБА_6 від 19.10.2018 року (а.п.56); висновком по факту застосування фізичної сили та спеціального засобу БРС до ув`язненого ОСОБА_6 від 10.10.2018 року (а.п.57); довідками ВРО ДУ «ДУВП№4» (а.п.72,73,74); висновком експерта №3880е від 27.11.2018 року (а.п.118-120).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам кримінальних правопорушень та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч. 2 ст.342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків;
-за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив нетяжкі злочини, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем перебування у СІЗО-4 характеризується негативно, раніше судимий, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статей КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчинених кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не надходило.
Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.342 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1