УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000605 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
25 вересня 2020 року захисник підозрюваної ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 00000605 від 07 червня 2019 року, негайно повернути тимчасово вилучене 21 квітня 2020 року, майно, під час затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: посвідчення водія, що видане на ім`я ОСОБА_3 , мобільний телефон Apрlle iPhone 8 Plus, чорного кольору.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Однак, на адресу суду надіслав клопотання (вх. 86117 від 06 жовтня 2020 року) про залишення скарги без розгляду, оскільки 02 жовтня 2020 року під час допиту ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно повернуто останній.

Уповноважений слідчий СУ ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000605 від 07 червня 2019 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також враховуючи клопотання адвоката ОСОБА_4 від 06 жовтня 2020 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Водночас, статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту, 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000605, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України.

21 квітня 2020 року о 20 годині 35 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та у останньої було виявлено, та вилучено посвідчення водія, що видане на ім`я ОСОБА_3 , мобільний телефон Apрlle iPhone 8 Plus, чорного кольору.

02 жовтня 2020 року ОСОБА_3 слідчим СУГУ НП у м. Києві повернуто тимчасово вилучене майно.

Частиною 2 статті 305 КПК України встановлено, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Враховуючи те, що оскаржувана бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, самостійно припинена останнім, слідчий суддя вважає за необхідне закрити провадження за скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000605 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 167-169, 171, 236, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Провадження за скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000605 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1