КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м Києва від 19 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Києві, є громадянином України, одружений, з неповною середньою освітою, не працює, має на утриманні малолітню доньку 2020 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 14 лютого 2021 року, з визначенням ОСОБА_7 застави в сумі 840 800 грн.

Згідно ухвали, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК Україин, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані щодо підозрюваного, його майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою офіційної реєстрації підозрюваного: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисника зазначають, що слідчий суддя у порушення вимог статті 29 Конституції України та положень КПК України не мотивував свій висновок про обгрунтованість підозри, обмежився загальними фразами та формально послався на додані до клопотання документи.

Вказують, що слідчим суддею не зазначено жодних обставин на обґрунтування того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, не розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Єдиною підставою для застосування запобіжного заходу є суворість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_7 .
Також, на думку апелянтів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , не взяв до уваги презумпцію невинуватості, не виконав обов`язків слідчого судді щодо здійснення судового захисту прав і законних інтересів ОСОБА_7 , забезпечення законності і обґрунтованості обмеження його конституційного права на особисту свободу та недоторканність та, в порушення ст. 178 КПК України, ухвалив необгрунтоване судове рішення.
Стверджують, що слідчий суддя не оцінив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Так, в пред`явленій підозрі відсутні посилання на будь-які допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Апелянти зазначають, що в додатках до клопотання містяться протоколи негласних слідчих розшукових дій, які не можуть бути доказами вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки, такі матеріали НСРД є достатньо суперечливими, а також, на думку сторони захисту, вони одержані незаконним шляхом, оскільки на даній стадії стороною обвинувачення не додано до клопотання ані постанови про розсекречення таких матеріалів НСРД, ані ухвал слідчих суддів про надання дозволу на проведення НСРД.
Крім того, захисники посилаються на незрозуміле походження грошових коштів, за які проводилась оперативна закупка наркотичних засобів.
Також, апелянти стверджують, що під час затримання 17 грудня 2020 року особисто у ОСОБА_7 , не було виявлено жодних наркотичних засобів.
На думку сторони захисту, слідчим суддею не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_7 за місцем його постійного проживання, наявність в нього родини та малолітньої дитини, якій виповнилось 6 (шість) місяців.
Крім того, захисники вказують на непомірний розмір визначеної підозрюваному застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисниківпідлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження,Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління

Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження

№0003982, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових

розслідувань 17 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 1,3 ст. 307 КК України
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчинене повторно та організованою групою.

17 грудня 2020 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

18 грудня 2020 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

18 грудня 2020 року слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м Києва від 19 грудня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 14 лютого 2021 року, з визначенням ОСОБА_7 застави в сумі 840 800 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а також вважав доведеним існування ризиків, якими підтверджується необхідність тримання підозрюваного під вартою.
В той же час, в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя, після наведених вище висновків, помилково зазначив про те, що в задоволенні клопотання слід відмовити та про недостатність обгрунтування в клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Дані висновки слідчого судді не узгоджуються з іншим текстом мотивувальної частини ухвали та з її резолютивною частиною та є вочевидь помилковими.

За наведених обставин, у зв`язку з допущеною невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та суперечністю між мотивувальною та резолютивною частиною узвали, що відноситься до істотних порушень кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, відповідно до приписів ч.3 ст. 407 КПК України.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, оскільки долучені до клопотання розсекречені матеріали НСРД, дані протоколу обшуку за місцем мешкання підозрюваного, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 та інші матеріали підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

З огляду на обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів, суд, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України високу вірогідність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з огляду на тяжкість можливого покарання, вчинити інший злочин, оскільки не має легальних джерел доходів, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та приходить до висновку про доцільність визначення на даному етапі досудового розслідування ОСОБА_7 застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками і в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
До такого висновку колегія судів дійшла з огляду на майновий стан підозрюваного, який повною мірою не був з`ясований під час розгляду клопотання слідчим суддею та з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має неповну середню освітою, не працює та має на утриманні малолітню доньку 2020 року народження.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м Києва від 19 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 14 лютого 2021 року, з визначенням ОСОБА_7 застави в сумі 840 800 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 14 лютого 2021 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку: 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування зі свідками.
Термін дії обов`язків покладених судом визначити протягом двох місяців після внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.
З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Термін дії ухвали встановити до 14 лютого 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/124/2021
Єдиний унікальний номер справи 753/21663/20
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1