Провадження №1-кп/523/869/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

08.10.2020 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001343 від 17.09.2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, одруженої, маючої середню освіту, офіційно не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 325 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 будучи завідуючою виробництвом шкільної їдальні школи №11, у період часу з 06.09.2019 до 13.09.2019 року, знаходячись у приміщенні їдальні школи № 11. розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 6, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, нехтуючи своїми посадовими обов`язками, допустила порушення встановлених санітарних та гігієнічних норм, а також вимог законодавства про якість та безпечність харчових продуктів, а саме:

- не забезпечила у достатньому обсязі постачання гарячої води на харчоблоці (порушення р.7. п.7.4. ДСанГІін 5.5.2.008-01):

- не забезпечила своєчасний відбір добових проб та ведення журналу бракеражу «Сирої продукції», допустила зберігання частини овочів та фруктів - безпосередньо на підлозі; допустила порушення товарного сусідство зберігання продуктів - в низькотемпературному банеті; допустила використання заборонених продуктів (вершково-рослинне масло) порушення ст.37 п.7. ЗУ № 771; р.10 ДСанПін 5.5.2.008-01);

- допустила використання другого меню, яке не узгоджене з органами Держпродспоживслужби (порушення р.10 ДСанГІін 5.5.2.008-01):

- не забезпечила функціонування марміту для підігріву їжі, електричної м`ясорубки для сирого м`яса та риби (порушення ЗУ .У> 771. р VII, ст.45; р. 10 ДСанПін 5.5.2.008-01);

-не забезпечила достатню ємність для кип`яченої води (порушення р.7.-п.7.3 ДСанІ Гін 5.5.2.008-01);

-не забезпечила наявність маркування; змішувачів на портомийках мийної ванни кухоного посуду та мийної «Сирі овочі» (порушення ЗУ № 771 р. VII, ст.45, р.10 ДСанПін 5.5.2.008-01);

-не забезпечила додержання правил миття столового посуду та не забезпечила наявність ємності з кришкою для замочування столового посуду у дезрозчині (ЗУ № 771 р. VII., ст.41);

-не забезпечила дотримання правил обробки курячих яєць (не забезпечила недостатню кількість ємностей для миття яєць) (порушення ЗУ № 771 р. VII, ст.41; р.10 ДСанПін 5.5.2.008-01);

- не забезпечила утримання у чистоті та робочому стані потужність; не забезпечила якісне поточне прибирання виробничих, допоміжних, складських приміщень; не забезпечила ведення журнал генеральних прибирань; не забезпечила маркування сировини, напівфабрикатів, частково-технологічного обладнання, прибирального реманенту; не забезпечила дотримання вимог дезінфекційного режиму (допустила використання ємність для приготування розчину, яка не маркована та на якій відсутній літраж, не забезпечила наявність інструкція приготування дезрозчину, не забезпечила володіння персоналом правилам приготування дезінфекційних розчинів); не забезпечила умови для дотримання правил особистої гігієни (не забезпечила наявність рукомийнику в цеху сирої продукції, паперових одноразових рушників в туалеті для робітників) (порушення р.З, п.3.9 ДСанПін 5.5.2.008- 01);
- допустила невпорядковане зберігання розподільчого інвентарю; не забезпечила наявність шафи для зберігання прибирального реманенту, допустила часткову відсутність його маркування (ЗУ № 771 р. VII. ст .41);

- не забезпечила підтримання у чистоті та робочому стані потужність, допустила зберігання використаних пакувальних одиниць у приміщенні харчоблоку, що є порушенням вимог п. І ч.І ст. 41 ЗУ № 771;

- не забезпечила наявність кришок контейнерів для харчових відходів, що є порушенням п. 2 ч. 1 статті 46 ЗУ № 771;

- допустила на потужність персонал, що не має підтвердження відсутності протипоказань щодо поводження з харчовими продуктами та пройшов навчання з питань гігієни персоналу, не забезпечила наявність пдану-графіку навчання персоналу щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів, що є порушенням тип. 1.2 ч. 1 ст. 48 ЗУ № 771;

- допустила прийняття об`єктів санітарних заходів, що використовуються для виробництва харчових продуктів, після переробки яких отриманий харчовий продукт є непридатним для споживання людиною, чим порушила вимоги п.п. 1.2 ч. 1 статті 49 ЗУ № 771, ч.І ст. 5. ч. 6 ст. 5. ст. 6, 9 Закону України «Про інформанті споживачів щодо харчових продуктів»;

- не забезпечила вилучення з обігу небезпечних харчових продуктів, не забезпечила захист харчових продуктів від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу, зберігаються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення, чим порушені вимоги п. 3 ч. 1 статті 49, п. 5 ч.1 ст. 49., ч.ч. 1, 2 ст.37 ЗУ №771;

-не забезпечила перевірку води, що використовується у виробництві харчових продуктів, на відповідність вимогам установленим до води питної, що є порушенням п. 4 ч. 1 статті 47 ЗУ № 771;

-не забезпечила розробку постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпеці факторів та контролю у критичних точках, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21 ЗУ № 771.

Порушення вказаних санітарних правил і норм ОСОБА_7 призвело до того, що 13.09.2019 під час обіднього прийому їжі учнями школи № 11 за адресою: м. Одеса, вел. Академіка Воробйова, 6, відбулось зараження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інфекційним захворюванням - сальмонельоз (яке згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 №133 «Про затвердження Переліку особливо небезпечного інфекційних та паразитичних хвороб людини і носіїв збудників цих хвороб» с небезпечною інфекційною хворобою, за міжнародною класифікацією МКХ - 10 має шифр А02 - інші сальмонельозні інфекції), перебіг середньої тяжкості, яке має незначні, скороминущі наслідки строком не більш ніж на 6 днів, та за даним критерієм відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе визнала повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснила, що у вересні 2019 року вона працювала завідуючою виробництвом у школі №11 та відповідала за чистоту та проби з холодильників. Однієї п`ятниці діти пообідавши у школі, захворіли. Після цього їдальню закрили та провели там ретельну перевірку, всі порушення, що зазначені в обвинувальному акті вона визнає, при цьому зазначає, що не бажала настання таких наслідків. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Цивільний позов ОСОБА_6 визнає частково, а саме в частині матеріальних збитків, що була підтверджена у суді оригіналами квитанцій, а саме у сумі 3157 гривень, в іншій частині просить суд відмовити з причин, які зазначені у відзиві на позов.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 позов підтримала в повному обсязі, надали суду оригінали квитанцій, щодо закупівлі ліків на лікування її сина ОСОБА_13 , виписку з історії хвороби та результати досліджень. Також пояснила, що її син тривалий час лікувався від захворювання та вона весь цей час морально страждала, оскільки її батько та син померли від раку шлунка. Міру покарання потерпіла залишила на розсуд суду.

Так як обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєного нею злочину, погодилась на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази які вона не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, при цьому суд дослідив лише характеризуючи матеріали відносно обвинуваченої та матеріали цивільного позову ОСОБА_6 .

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати:

- по ч.1 ст.325 КК України за ознаками: порушення правил та норм, встановлених з метою запобігання інфекційним захворюванням і боротьби з ними, якщо такі дії спричинили поширення цих захворювань, та винуватість обвинуваченої у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, факт скоєння злочину особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка офіційно не працює, одружена, її відношення до вчиненого злочину, провину визнає повністю, щиро покаялась.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставинами, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, думку прокурора та представника потерпілого, які вважали за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді штрафу, думку обвинуваченої та її захисника, які зазначили про тяжке матеріальне становище обвинуваченої та просили обрати відносно неї покарання у виді обмеження волі з іспитовим терміном, вважаючи, що його буде достатньо для її виправлення, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, а саме в частині матеріальних збитків задовольнити в повному обсязі в сумі 3157,00 гривень, оскільки в цій частині позов визнаний обвинуваченою та доведений суду в повному обсязі дослідженими квитанціями, щодо моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає, що стягнення з обвинуваченої грошової суми у розмірі 10.000 (десяти тисяч гривень) буде достатньою сатисфакцією отриманих потерпілим моральних страждань. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то в даній частині позову суд вважає необхідним відмовити, оскільки позов було складено та підписано заявником, жодних інших уповноважених осіб у ньому зазначено не було, крім того надана копія Акту приймання-передавання послуг від 01.04.2020 року жодним чином не може слугувати доказом сплати позивачем, або отримання юридичною фірмою грошових коштів.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.127, 128, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.325 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ІПН НОМЕР_1 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ІПН НОМЕР_1 майнову шкоду в сумі 3157,00 гривень (три тисячі сто п`ятдесят сім гривень) та моральну шкоду в сумі 10.000 (десять тисяч гривень). В іншій частині позову відмовити.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась та скасуванню не підлягає.
Матеріали кримінального провадження №0001343 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 року - зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: