Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/674/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 24 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника та обвинуваченому
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузину, громадянину Грузії, уродженцю м. Зестафоні, Республіки Грузія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто по 24.09.2020 включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровського районного суду м.Кіровограда перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0006237 стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції встановлено, що обвинуваченим в судовому засіданні визначено граничний строк запобіжних заходів у виді тримання під вартою до 28.07.2020 року, включно, при цьому, розгляд кримінального провадження відносно вказаних обвинувачених не завершено, триває.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2020 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто по 24.09.2020 включно

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є: умисними тяжкими, за своєю суттю є корисливими, вчиненими організованою групою осіб, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не працевлаштовані, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, є громадянами іноземної держави, офіційного постійного місця проживання у м. Кропивницькому не мають. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не одружені, дітей на утриманні не мають, тобто не мають стійких соціальних зв`язків, також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 раніше судимі за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачуються у вчинені нового злочину перебуваючи на іспитовому строці, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги обґрунтував тим, що вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на належному дослідженні і оцінці доказів, та наданих стороною захисту заперечень з приводу продовження строку тримання під вартою. Зазначає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, застосування якого в даному конкретному випадку не є виправданим. Під час розгляду в суді першої інстанції сторона захисту вказувала на відсутність підстав стверджувати про наміри та можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.?
Також зазначає, що ОСОБА_8 офіційно постійно проживає у м. Кропивницькому та має стійкі соціальні зв`язки, винаймає квартиру на території міста Кропивницький, одружений, на утриманні має малолітню дитину .
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість.
Нікого не може бути позбавлено свободи.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини; Харченко проти України (Заява N 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно.
Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу.
Окремо зазначає, що під час судового засідання захисником було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт проте судом дане клопотання навіть не розглянуто, в ухвалі суду відсутнє мотивування чому суд відмовив у задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Разом зі тим, на переконання колегії суддів суд першої інстанції при винесенні рішення не в повній мірі дотримався вимог закону, зокрема, безпідставно не визначив розмір застави обвинуваченому ОСОБА_8 .
Тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , з винесення в цій частині нової ухвали.

Колегією суддів встановлено, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є: умисними тяжкими, за своєю суттю є корисливими, вчиненими організованою групою осіб, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, ОСОБА_8 , не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, є громадянином іноземної держави, офіційного постійного місця проживання у м. Кропивницькому не має. При цьому ОСОБА_8 неодружений дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а тому у колегії суддів є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню, тобто в наявності ризики передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися.

Тому, беручи до уваги викладене на переконання колегії суддів, інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України. Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено.
Тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає залишенню без задоволення.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи і які на час розгляду клопотання не зникли та продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника, стосовно того, що ОСОБА_8 офіційно постійно проживає у м. Кропивницькому та має стійкі соціальні зв`язки, винаймає квартиру на території міста Кропивницький, одружений, на утриманні має малолітню дитину, не знайшли свого підтвердження, оскільки жодних підтверджуючих доказів до суду апеляційної інстанції надано не було.

Разом із тим, колегія суддів враховуючи вимог ст.182 КПК України вважає за необхідне визначити розмір застави обвинуваченому у розмірі (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 грн. та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 23.09.2020 року, оскільки двохмісячний строк спливає саме 23.09.2020 року.

У зв`язку із чим ухвала Кіровського районного суду від 24.07.2020 року підлягає скасуванню, у частині, продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 з постановленням в цій частині нової ухвали, якою слід апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2020 року, в частині, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто по 24.09.2020 включно скасувати.

Обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.09.2020 року, включно.

Визначити ОСОБА_8 розмір застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630600 грн. В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни.

Враховуючи викладене апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст.177, 178, 182, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2020 року, в частині, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто по 24.09.2020 року, включно скасувати.

Обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.09.2020 року, включно.

Визначити ОСОБА_8 розмір застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 грн.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду № UA0086310, ; МФО:820172; банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за обвинуваченого ОСОБА_8 .

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Кропивницький без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

У разі внесення застави за ОСОБА_8 звільнити його з під варти негайно.

У клопотанні захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4