Справа № 277/1053/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 06.09.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бобриця Ємільчинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, працює єгерем Ємільчинського РО УТМР, раніше не судимий

за ч. 1 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

23 серпня 2018 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вул. Барашівській в с. Вікторівці Ємільчинського району, вирішив вчинити крадіжку шиферу з будівлі конюшні по АДРЕСА_2 у вказаному населеному пункті, яка належить ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допомогти йому у знятті шиферу з даху вказаної конюшні, не повідомляючи останніх про свій злочинний намір, запевнивши їх, що дії носитимуть законний характер.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 того ж дня приблизно о 15 годні 30 хвилин, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до приміщення конюшні, де останні залізли на дах вказаного приміщення та за допомогою плоскогубців від`єднали від каркасу даху 20 листів шиферу, вартістю 92,82 грн. за 1 лист шиферу на загальну суму 1856,40 грн., та передали їх ОСОБА_4 , який стояв поряд з будівлею конюшні і складав шифер на землю.

У подальшому ОСОБА_4 викраденим майном - 20 листами шиферу розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1856,40 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 23 серпня 2018 року приблизно о 15 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до приміщення конюшні, яка розташована по вул. Барашівській в с. Вікторівці Ємільчинського району, де останні залізли на дах вказаного приміщення та за допомогою плоскогубців від`єднали від каркасу даху 20 листів шиферу та передали їх йому, а він складав шифер на землю. Пізніше він перевіз шифер в ліс, де хотів поставити годівницю для тварин. Про те, що приміщення конюшні належить ОСОБА_8 він не знав, вважав, що воно нікому не належить. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий, представник потерпілого в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати по залученню експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти затрачені на проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 7850 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1