Провадження по справі № 1-кс/522/745/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка, на думку скаржника, полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, вказаних у його заяві від 22.09.2020р.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 22.09.2020р., він, відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся з заявою Генерального прокурора України про внесення до ЄРДР відомостей щодо обставин, які вказують на вчинення суддями Одеського апеляційного суду кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 161, 364, 365 КК України, відомості про яке до теперішнього часу не внесені до ЄРДР. 02.10.2020р. заява ОСОБА_3 від 22.09.2020р. направлена до Одеської обласної прокуратури для організації її розгляду.
Однак до цього часу працівниками Одеської обласної прокуратури відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 ,- не внесено.
У скарзі до суду ОСОБА_3 просить суд визнати бездіяльність відповідальних осіб Одеської обласної прокуратури та зобов`язати прокурора внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 22.09.2020р.; надати витяг; провести процесуальне керівництво.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, надавши до суду письмові заперечення на скаргу ОСОБА_3 .

Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

22.09.2020р. ОСОБА_3 на ім`я Генерального прокурора України направлено заяву про внесення до ЄРДР відомостей щодо обставин, які, як на його погляд, вказують на вчинення суддями Одеського апеляційного суду кримінальних правопорушень. 02.10.2020р. заява ОСОБА_3 від 22.09.2020р. направлена до Одеської обласної прокуратури для організації її розгляду.

Однак до цього часу відповідальні особи Одеської обласної прокуратури відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 ,- не внесено.

Відповідно до ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів у тому числі суддею.
Відповідно до ст. 1 Закону України „Про Державне бюро розслідувань Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції. Державне бюро розслідувань здійснює функцію досудового розслідування із 27.11.2018р.

Офіційна адреса територіального управління Державного бюро розслідувань, територіально знаходиться у м. Миколаєві.

На підставі викладеного заяви на незаконні дії суддів, мають подані до Державного бюро розслідувань.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Крім того, судом ознайомлено із долученим у скарзі листом Одеської обласної прокуратури, відповідно до якого вбачається, що повідомлення щодо неправомірних, як на думку ОСОБА_3 , дій суддів Одеського апеляційного суду за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочинів, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку, не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому підстав для прокурорського реагування не вбачається.
У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Тобто в вищезазначених статтях КПК України йдеться мова про внесення до ЄРДР саме таких відомостей, які містять дані про кримінальне правопорушення.
Частина п`ята ст.214 КПК України конкретизує зміст таких відомостей, вказуючи, що вони обов`язково повинні містити, зокрема: короткий зміст обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, тощо.
Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч.5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.
Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку прокурора в результаті такої оцінки.
Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Заявник в якості обставин, які, на його думку, свідчать про вчинення суддями кримінального правопорушення, зокрема, вказує на винесення ними завідомо неправосудного рішення, в наслідок чого судді цілеспрямовано здійснили злочин проти правосуддя.
Проте, ОСОБА_3 у заяві не зазначаються фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, що мають бути визначальним критерієм для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Заява ОСОБА_3 хоч і містить вимогу про реєстрацію злочину, але за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин в контексті ст. 214 КПК України.
У згаданій заяві ОСОБА_3 не наведено жодних відомостей про злочин, а лише викладені власні міркування про вчинення правопорушення, щодо протиправності дій суддів Одеського апеляційного суду кримінальних правопорушень.
Викладене вказує на те, що наведені заявником обставини стосуються суто процесуальної діяльності суддів і процесуального рішення суддів, щодо оскарження яких є передбачена цивільно-процесуальним законодавством України процедура.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року та ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
За змістом рішення Конституційного суду України від 30.06.2009р. №16-рп/2009, постанов Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007р. №8, від 12.06.2009р. №6, від 04.06.2010р. №6, положень КПК України тощо, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної або касаційної інстанції, і не може даватися будь якими іншими органами.
Наведені в заяві дані про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 161, 364, 365 КК України, не місять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо противоправних дій, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Рішенням XIV Позачергового з`їзду суддів України від 15 березня 2017 року «Про стан здійснення правосуддя та незалежності суддів у 2016 році», зокрема, визнано такими, що призводять до порушення гарантій незалежності судової влади, ставлять під сумнів утвердження принципу верховенства права в Україні та підривають основи правопорядку в державі, випадки впливу, тиску, втручання будь-кого у будь-якій формі у здійснення правосуддя судами та суддями, зокрема, вплив на суддів з боку правоохоронних органів шляхом реєстрації кримінальних проваджень і подальшого тривалого нездійснення щодо них досудового розслідування, у тому числі незаконні дисциплінарні та кримінальні переслідування.
Вищевказане рішення кореспондується з Рішенням № 45 Ради суддів України від 13 серпня 2018 року «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення дотримання учасниками судових процесів конституційного принципу рівності перед судом і законом» в якому зазначається, що статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.
Також, визначаючи, чи є суд незалежним, ЄСПЛ звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд ЄСПЛ іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очалан проти Туреччини»). ЄСПЛ застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що у прокурора при розгляді заяви від 08.01.2019р. про кримінальне правопорушення не було підстав для реєстрації відомостей про злочин у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, згідно до вимог ст.214 КПК України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
Водночас, в силу ст. 383 КК України заяви або повідомлення про вчинене правопорушення фактично є підставою для внесення до ЄРДР. Завідомо неправдиве повідомлення або заява про скоєння злочину можуть стати причиною судової помилки, мати тяжкі наслідки для одного чи декількох осіб, саме тому Закон (ст. 383 КК України) передбачає, що особа, яка звертається до відповідних органів з заявою про злочин, повинна бути попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. На що прямо вказує п. 1.4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69, згідно якого заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вноситься до ЄРДР та вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність по ст. 383 КК України.
Як з`ясовано судом, заява ОСОБА_3 про внесення відомостей до ЄРДР щодо дій суддів Одеського апеляційного суду кримінальних правопорушень, подана заявником 20.09.2020 року і відповідно останній мав змогу і повинен бути попереджений про кримінальну відповідальність по ст. 383 КК України.
Однак, відомостей про повідомлення (попередження) ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, його заява не містить.
Крім того, зміст скарги ОСОБА_3 зводиться до того, що він не згодний з судовим рішенням, яке підлягає оскарженню у порядку, передбаченому ЦПК України.
За таких обставин, слідчий суддя змушений прийти до висновку, про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 та відмови в задоволенні поданої ним скарги.
Одночасно, суд зауважує, що відповідно до ст. 26 ЗУ «Про звернення громадян» подання громадянином звернення, яке містить наклеп і образи, дискредитацію органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та їхніх посадових осіб, керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, заклики до розпалювання національної, расової, релігійної ворожнечі та інших дій, тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством.
Ознайомившись із змістом заяви від 20.09.2020р. вбачається, що заявником не дотримані вимоги Закону України «Про звернення громадян», а саме, що ОСОБА_3 у вказаному зверненні допущені образливі вирази стосовно суддів, що не є припустимим.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 216, 303-307, 318-380, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

01.02.2021