Справа № 289/462/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇН И

27 липня 2020 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі :
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі судц в смт. Брусилів Житомирської області заяву судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області 16 липня 2020 року ,на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 09 липня 2020 року, надійшли матеріали справи за зявою судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000144 стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України,

Заяву про самовідвід суддя мотивувала тим, що на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.03.2020 року до її провадження надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000144 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, по якому призначено підготовче судове засідання на 26.06.2020 року.

Як вбачається із обвинувального акту, відомості про початок досудового розслідування внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 11.12.2019 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.

16.03.2020 року виділено з матеріалів досудового розслідування № 0000576 матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України та зареєстровано їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000144.

Водночас, в провадженні судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №0000576, в якому вирішується клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , дії якого органом досудового розслідування кваліфіковано як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб між собою, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.

Суддею ОСОБА_3 , враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об"єктивності і неупередженності судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, заявлено самовідвід.

До суду сторони кримінального провадження не з"явилися.

Дослідивши заяву про самовідвід та додані до неї копії матеріалів, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 75,76 КПК України передбачені підстави для відводу судді.

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 81 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При цьому, КПК України не дано визначення поняттю неупередженості та критеріїв визначення її наявності або відсутності.

У зв`язку з чим, суд при вирішення питання про наявність підстав для відводу вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Місаllef. Маltа).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2013 у справі «Рудніченко проти України» констатував наявність порушення п. 1 ст. 6 Конвенції через відсутність безсторонності суду першої інстанції, яка полягала в тому, що суддя раніше розглядав іншу справу за фактом вчинення злочину особою, яка вчинила злочин в даній справі у співучасті з ОСОБА_6 .

На виконання зазначеного рішення ЄСПЛ Верховним судом було винесено постанову Великої Палати від 14.11.2018 у справі № 1-96/2007 (провадження № 13-13зво18), в пунктах 10-13,

якої зазначив, що ЄСПЛ зауважив, що суддя ОСОБА_7 , яка одноособово визнала заявника винним, раніше розглядала по суті справу про обвинувачення стосовно іншої особи, яка вчинала злочин у співучасті з заявником, в межах якої вона виразила своє ставлення щодо участі та ролей іншої особи та заявника, зазначивши, серед іншого, що вони діяли за попередньою змовою. Обидві вищезазначені справи стосувалися тих самих подій і означали оцінку тих самих доказів. ЄСПЛ врахував те, що суддя ОСОБА_7 сама вказала на вищезазначені обставини як на причину своєї заяви про самовідвід, у задоволенні якої, тим не менше, було відмовлено з формальної причини, яка полягала в тому, що відвід цієї судді не був необхідним згідно з відповідним законоцавством. Таким чином, ЄСПЛ погоджується з тим, що ця ситуація могла спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності цієї судді (див. «Морел проти Франції» (Могеl v. Fгапсе), заява № 34130/96, п. 44, ЕСНR 2000-VI). ЄСПЛ вважає, сам факт того, що справа заявника розглядалася суддею, яка сама мала сумніви щодо своєї безсторонності у цій справі, підриває видимість справедливого судового розгляду. Відподно ЄСПЛ вважав, що цього достатньо, щоб зробити висновок, що суд, який визнав заявника винним не може розглядатись як безсторонній і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (п.119-120).

Наявність підстави для відводу головуючого у справі судді, який раніше розглядав іншу справу стосовно притягнення обвинуваченого до юридичної відповідальності висловлено також в постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 13.12.2018 у справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235 км 18) в якому Верховний суд констатував наявність підстав для відводу судді, який розглядав справу за обвинуваченням особи у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, попередньо розглянувши та визнавши зазначену особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згіцно з коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24.10.2002 року(у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013), затвердженим рішенням Ради суддів України № 1 від 04.02.2016 року, необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливійших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

За таких обставин, враховуючи, що в провадженні судді ОСОБА_3 перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000576, в якому вирішується клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , дії якого органом досудового розслідування кваліфіковано як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України; з якого виділені матеріали досудового розслідування про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, які внесені до ЄДРП за №0000144, та те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 (справа № 289/462/20), який поступив до Радомишльського районного суду Житомирської області, передано для розгляду судді ОСОБА_3 , то наяві підстави для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000144( справа № 289/462/20).

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 289/462/20 у кримінальному провадженні №0000144 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1