єдиний унікальний номер справи 546/903/20
номер провадження 1-кп/546/102/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000054, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не депутата, не інваліда, не працючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого:

- 25.11.2005 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. З ст. 185 КК України до З років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 27.02.2007 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 69, 71, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 09.11.2007 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 71, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 06.07.2012 по відбуттю строку покарання;

- 27.12.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.02.2014 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 24.11.2017 звільнений умовно - достроково на невідбутий термін 4 місяці 28 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :
На початку вересня 2020 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав, знайшовши поблизу власного господарства у с. Коломак Решетилівського району Полтавської області, паперовий згорток із подрібненою коноплею, який переніс до місця свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , де його незаконно, у приміщенні літньої кухні, зберігав без мети збуту, а для власних потреб.

23 вересня 2020 року, в період часу з 11 год. 40 хв. по 13 год. 42 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

-у приміщенні літньої кухні, на підлозі під дерев`яною тумбою, один паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка згідно висновку судової хімічної експертизи № 2200 від 25.09.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою у перерахунку на суху речовину 5,566 г;

-у приміщенні літньої кухні, на підвіконнику, корок із наперстком із нашаруванням речовини коричневого кольору, яка згідно висновку судової хімічної експертизи № 2199 від 29.09.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, масою у висушеному стані 0,018 г.

Таким чином ОСОБА_4 , за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , незаконно зберігав без мети збуту, а для власних потреб, наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 5,566 г та наркотичний засіб - екстракт канабісу масою в перерахунку на суху речовину 0,018 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

30.10.2020 під час досудового розслідування між начальником Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000054 від 08.09.2020, з одного боку, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.07.1993, №153) з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України під час розгляду даного кримінального провадження у суді.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_4 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, обвинувачений та його захисник.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердили. Зазначив, що угоду укладено добровільно з дотримання норм КПК України. Просив вирішити долю речових доказів шляхом знищення та стягнути процесуальні витрати у справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі підозри повідомленої йому 28.10.2020, підтверджує всі обставини вчиненого злочину, погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 30 жовтня 2020 року. Підтвердив добровільність позиції щодо її укладення та просив її затвердити.

Захисник підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення - проступку. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки, із можливістю застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом з`ясовано, що прокурор, обвинувачений цілком розуміють права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, на утриманні дітей немає, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі постанови про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 23.09.2020 експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок експерта № 2200 від 25.09.2020. Витрати на проведення експертизи становлять 980,70 грн.

На підставі постанови про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 23.09.2020 експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок експерта № 2199 від 29.09.2020. Витрати на проведення експертизи становлять 653,80 грн.

Загалом розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, становить 1634,50 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою начальника сектору дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 від 23 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: корок із вставленим у нього наперстком з нашаруванням речовини чорного та коричневого кольору, який упакований у сейф-пакет № 4301921; паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження, які упаковані у сейф-пакт № 4301920.

Речові докази приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщено до камери зберігання речових доказів Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд
у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 30 жовтня 2020 року між начальником Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1634,50 грн (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривні 50 копійок).

Речові докази по справі, що перебувають на зберіганні у камері речових доказів Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, а саме:

- корок із вставленим у нього наперстком з нашаруванням речовини чорного та коричневого кольору, який упакований у сейф-пакет № 4301921, та паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження, які упаковані у сейф-пакт № 4301920, знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1