Провадження № 1-кп/127/1066/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 01 квітня 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000630 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, офіційно непрацюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час їхнього спільного проживання, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно, систематично вчиняв по відношенню до ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виражалось у постійних словесних нецензурних образах, лайках, приниженнях, погрозах нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , що в результаті призвело до її психологічних страждань та погіршення якості її життя, що виразилось у формі тривоги, внутрішнього неспокою, зниження настрою, тощо.
Так, ОСОБА_4 , 20.07.2019, о 13:30 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме - ображав її та погрожував останній фізичною розправою, на зауваження не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_5 зателефонувала за номером «102» та викликала працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_4 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.
Продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 23.03.2020, о 09:30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме - намагався вчинити бійку, декілька разів штовхнув матір руками та ображав останню нецензурною лайкою, у зв`язку з чим ОСОБА_5 зателефонувала за номером «102» та викликала працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_4 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.
В подальшому, 29.03.2020, приблизно 12:30 год, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах фізичною розправою по відношенню до потерпілої. З метою припинення протиправних дій сина, ОСОБА_5 01.04.2020 звернулася до Лівобережного відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, працівниками якого було припинено дії ОСОБА_4 та розпочато досудове розслідування за ст. 126-1 КК України.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 21.05.2020, близько 16:00 год, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння за адресою проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме - ображав її нецензурними словами та погрожував останній фізичною розправою, у зв`язку з чим ОСОБА_5 зателефонувала за номером «102» та викликала працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_4 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв матері ОСОБА_5 психологічних страждань, завдаючи шкоди її психічному здоров`ю, що призвело до емоційної залежності ОСОБА_5 , погіршення якості її життя та періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, суду повідомив, що проживає останні 6 років із матір`ю в квартирі АДРЕСА_2 . Бували емоційні зриви через особисті обставини, а тому кричав на матір, якій на даний час 90 років, а вона викликала поліцію. Притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. При цьому часто під час вказаного перебував в стані алкогольного сп`яніння. Систематично вчиняв щодо його матері ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виражалось у постійних словесних нецензурних образах, лайках та приниженнях. ОСОБА_4 зазначив, що на теперішній час примирився з матір`ю та здійснює догляд за нею, не вживає алкогольні напої. Шкодує про вчинене, на даний час він єдиний хто піклується про матір.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 01.04.2020 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_5 . Згідно вказаної заяви, вона просить прийняти міри до свого сина ОСОБА_4 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 01.04.2020 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до постанов Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2019 року, 10.06.2020 року, 23.06.2020 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені домашнього насильства є доведеною.
Досліджені докази у кримінальному провадженні свідчать, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджується показаннями обвинуваченого в судовому засіданні, які узгоджуються із заявою ОСОБА_5 , постановами Вінницького міського суду Вінницької області та відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам. Так, обвинуваченим суду повідомлено всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, останній зазначив, що систематично вчиняв по відношенню до своїй матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що проявлялось у постійних словесних нецензурних образах, принижуванні, лайці та погрожуванні нанесенням шкоди здоров`ю.
На підставі вказаних доказів, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з характеристики №455 від 18.09.2020 року, скарг від сусідів на поведінку ОСОБА_4 не надходило.
З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 1271 від 28.04.2020 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Згідно довідки ВОПНЛ ім. Ющенка № 29/2113 від 24.04.2020 року ОСОБА_4 на обліку не перебував.
З вимоги про судимість вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.
З даних спеціального обліку вбачається, що обвинувачений в зв`язку із систематичним притягненням до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП поставлений на облік.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вчинив умисний нетяжкий злочин, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та на диспансерному наркологічному та психологічному обліках не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 винуватість у вчинені кримінального правопорушення визнав, розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Вказане є підставою для прийняття судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 126-1 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме постанови суду залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: