ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2020 Справа №607/12237/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 16 липня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 16 серпня 2019 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

16 липня 2020 року близько 14 години 45 хвилин у ОСОБА_3 , який, будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена, перебуваючи на території Тернопільського ринку, що по вул. Живова, 9, поруч із магазином «Світоч», виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Тернопільського ринку, що по вул. Живова, 9, поруч із магазином «Світоч», 16 липня 2020 року близько 14 години 45 хвилин, діючи умисно з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_5 , без застосування насильства щодо неї, відкрито викрав із сумочки потерпілої, яка знаходилась у неї на плечі грошові кошти у сумі 300 гривень та банківську карту банку «ПриватБанк» із номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 із карткою для виплат банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув.

Із викраденим майном ОСОБА_3 , із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на сума 300 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні вищевказаних злочинів не визнав.

По суті провадження повідомив, що банківської картки не викрадав, а знайшов її поблизу магазину. В подальшому в магазині, намагався оплатити вказаною карткою товар, однак не зміг цього зробити, і оплатив все готівкою.

Власник магазину його затримав до приїзду працівників поліції, котрим він повідомив, що знайшов банківську карту та добровільно її видав.

Потерпілу та свідка вперше побачив у судовому засіданні.

Описаного в обвинувальному акті злочину не вчиняв.

Не дивлячись на невизнання вини, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні вищевказаних діянь доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 16 липня 2020 року близько 14 год. 40 хв. разом з своїм хлопцем ОСОБА_8 перебувала на території Тернопільського ринку. Підійшла до банкомату, що на вул. Живова, 9, зняла грошові кошти в сумі 200 грн., поклала їх в свою сумочку через плече. Після цього разом з хлопцем пішли навпроти магазину «Світоч», поряд з яким дівчина здійснювала продаж парфумів, придбала їх, поряд також придбала персики. Після цього спершу невідомий чоловік своїм корпусом тіла наштовхнувся на її праве плече та на плече її хлопця, при цьому побачила того чоловіка. В тому місці було велике скупчення людей, подивившись в сумочку, вона на той момент була закрита, виявила відсутність банківської картки та грошових коштів в сумі 300 грн., про це повідомила своєму хлопцеві. Кричала в слід того чоловіка, пробігла декілька метрів за ним, проте був великий потік людей та він зник з її поля зору. Він швидко рухався, біг. Згодом з`ясувалося, що тим чоловіком є ОСОБА_3 , в тій особі впізнала обвинуваченого. Після вказаних подій, близько 15 год. вирішила заблокувати свою картку, для цього зателефонувала в службу безпеки «Приват Банку» та повідомила про викрадення картки та вказала, щоб її заблокували.

Близько 16 год. пішла до відділення «Приват Банку», що на вул. Руська, 23, з документами, що посвідчують особу, щоб зробити картку. Після того, як відновила картку, до неї зателефонували з служби безпеки банку і повідомили, що карткою, яку вона заблокувала мали намір розрахуватися за сигарети в магазині «Малинка». Як з`ясувалося, цією особою був обвинувачений. Було викликано поліцію та затримано обвинуваченого, доставлено до Тернопільського ВП. Надалі прийшла до Тернопільського ВП, що по вул. Шевченка, 10, де спілкувалась з слідчими, було проведено її допит, там писала заяву, яка надалі була зареєстрована.

В особі, яка наштовхнулась на неї на ринку впізнала обвинуваченого. Він був одягнений в футболку чорного кольору та шорти довжиною нижче коліна чорно-білого кольору. Впізнала його по зовнішніх ознаках. Пригадала, що від моменту, коли на неї наштовхнувся обвинувачений до моменту виявлення відсутності грошових коштів та картки повз неї пройшло ймовірно 10 людей. Просила призначити обвинуваченому максимальне покарання;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , котра повідомила, що працює в магазині продавцем-касиром. Пригадала, що влітку, ймовірно в липні, обвинувачений прийшов до магазину, в якому вона працює, проте в той час за касою перебувала її колега, вона при цьому перебувала поряд, на відстані 5 м. Він запитав чи можна дізнатися про залишок коштів на картці, на що відповіли, що вони про це не повідомляють, потрібно звернутися до банку. Надалі він попросив пачку сигарет, провели карткою і потрібно було ввести пін код, проте він не зміг цього зробити, бо це була не його картка. Згодом він повідомив, що знайшов цю картку. Це була картка «Приват Банку», не «чипована», деталей не бачила. На той момент відійшла, а той чоловік перебував в магазині, при цьому була відкрита кладовка, в якій вони залишали особисті речі, він зайшов туди, побачивши це, вигукнула до власника, та повідомила про побачене. В післяобідню пору, 15 год. чи 16 год., власник викликав поліцію і вони його допитували. По приїзду поліції обвинуваченого затримали. В цій особі впізнала обвинуваченого. Впізнала його по очах, він був одягнений в кепку (блайзер) синього кольору, спортивку з капюшоном темно-синього кольору. Також пригадала й те, що за 2 тижні до вказаних подій обвинувачений з ще одним чоловіком приходили до магазину 2 рази, до обіду та після обіду та намагалися викрасти крабові палички. Зауважила на тому, що ймовірно впізнала обвинуваченого, коли він знімав маску в магазині;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , котрий повідомив, що 16 липня 2020 року в період 14.30 год. 15.00 год. перебували з дівчиною ОСОБА_5 на ринку, по вул. Живова. Коли перебували зі сторони автовокзалу, придбавали фрукти, в дівчини була сумка через плече, в тому місці вузький прохід, багато людей, в той момент підбіг чоловік, штовхнув їх двох і пішов далі, глянули в сумочку, виявили відсутність банківської картки та грошових коштів в сумі 300 грн. Пройшовши кілька кроків, кричали в його сторону, він не озирався. Велика кількість людей не давала можливості пройти, втратили його з поля зору. Надалі зателефонували в банк і заблокували картку, взяли документи, що посвідчують особу, пішли в банк відновлювати картку. В той час зателефонували з служби безпеки банку і повідомили, що даною карткою хтось намагався розрахуватися в магазині, та запитали чи надає згоду ОСОБА_5 на те, щоб з нею зв`язалися, вона погодилася, до неї зателефонували з поліції, у зв`язку з чим прийшли до Тернопільського МВ, що по вул. Шевченка, 10, де надалі їх допитували.

В тій особі, яка наштовхнулась на них на ринку, впізнав обвинуваченого. В поліції ОСОБА_5 показували фотокартки, вона впізнавала особу. Пригадує, що ця особа була одягнена в чорних шортах та футболці. Про те, що в сумці були картка та грошові кошти в сумі 300 грн., йому повідомила ОСОБА_5 після крадіжки. Обвинуваченого впізнав на впізнанні по прикметах. Бачили його в міському відділі в темному одязі того ж дня, близько 17 год. Впізнання проводилося по фотографіях в той самий день, того ж дня, 16 числа підписував протокол. При впізнанні вказував на особу, яка була найбільш схожа. Під час впізнання з ОСОБА_5 перебували в різних кімнатах. Зауважив, що в момент крадіжки обличчя особи чітко не бачив, бачив його потилицю. Даного чоловіка бачив у відділку поліції до проведення слідчої дії. Пригадує, що перед подіями ОСОБА_5 знімала з картки грошові кошти, проте не пригадує суми;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2020 року, в якому зазначено про те, що ОСОБА_5 на фото №3 впізнала особу, яка перебуваючи на території Тернопільського ринку, поруч із магазином «Світоч», по вул. Живова, 9 відкрито викрала у неї грошові кошти та банківську картку. ОСОБА_5 впізнала особу на фото №3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зовнішніми рисами обличчя, а саме: за ознаками обличчя (форма обличчя, вуха, брови, ніс, губи), волоссям, тіло будовою;

- довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків від 16 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0001668, згідно якої на фотознімку під №3 зображений громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2020 року, в якому зазначено про те, що ОСОБА_8 на фото №1 впізнав особу, яка перебуваючи на території Тернопільського ринку, поруч із магазином «Світоч», по вул. Живова, 9 відкрито викрала у його дівчини ОСОБА_5 її грошові кошти та банківську картку. ОСОБА_8 впізнав особу на фото №1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зовнішніми рисами обличчя, а саме: за ознаками обличчя (форма обличчя, вуха, брови, ніс, губи), волоссям, тіло будовою;

- довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків від 17 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0001668, згідно якої на фотознімку під №1 зображений громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2020 року, в якому зазначено про те, що ОСОБА_9 на фото №2 впізнала особу, яка перебуваючи в приміщенні магазину «Малинка», по вул. Білогірська, 18В в м. Тернополі, взяла продукти та намагалась здійснити оплату карткою. ОСОБА_9 впізнала особу на фото №2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зовнішніми рисами обличчя, а саме: за ознаками обличчя (форма обличчя, вуха, брови, ніс, губи), волоссям, тіло будовою;

- протокол огляду від 16 липня 2020 року, в якому зафіксовано огляд банківської картки, банку «ПриватБанк» яка 16 липня 2020 року, яка була добровільно видана гр. ОСОБА_3 . На лицевій стороні зазначеної вище картки, вверху білими літерами на синьому фоні наявний надпис: «Картка для виплат», з лівої сторони від вказаного надпису наявна емблема від зазначеного банку. Нижче, під даним надписом, з правої сторони наявний надпис: «World debit». Під вказаним надписом, вздовж картки білим кольором наявний її номер, а саме: « НОМЕР_1 ». З лівої сторони від зазначеного номеру наявний ще один номер, який складається із чотирьох цифр, а саме «5168», навпроти вказаного номеру по середині картки наявний текст: «EXPIRES END», «Month», «Year», «07/21». В самому низу, з лівої сторони присутній надпис, також білим кольором: «KDV МС», навпроти із правої сторони присутній надпис: «mastercard». Із зворотної сторони, в самому верху наявний надпис, чорним кольором наступного змісту: «3700 (безкоштовно з мобільного), НОМЕР_2 (для дзвінків із-за кордону) 1242». Під вказаним надписом, через усю картку наявна смуга, чорного кольоpy, під якою присутня ще одна смуга на якій присутні цифри чорним кольором: «4662 336». Під нею, наявний наступний надпис на білому фоні, чорним кольором: «Зразок підпису /Authorized Signature/Not Valid Unless Signed», в низу якого наявні наступні надписи: «бонус плюс», «оплата частинами», поруч із яким присутній наступний надпис із змістом: «Встановіть безкоштовно мобільний додаток Privat24 pr24.pb.ua». Праворуч від зазначеного надпису на прозорій наліпці присутній надпис «Debit», поруч із яким по правому краю по вертикалі наявний текст, наступного змісту: «ХН 03170301-НІСо Ліцензія НБУ № 22 від 05.10.2011 р.».

Таким чином, з врахуванням показань потерпілої, свідків, інших досліджених доказів, які є взаємоузгодженими, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

- ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

- ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини вчинення ним злочинів, його суспільну небезпечність, дані про його особу, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, відсутності обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити обвинуваченому максимальне покарання, а тому приходить до переконання, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 16 липня 2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування під вартою.

Окрім того, з врахуванням винесення вироку існує доцільність продовжити ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Окрім того, органом досудового розслідування та прокурором ОСОБА_3 пред`явлене обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин :

«Так, 12 липня 2020 близько 16 години 20 хвилин, у ОСОБА_3 , який, будучи раніше судимий за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, перебуваючи на території Тернопільського ринку, що по вул. Оболоня, навпроти будинку № 49, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Тернопільського ринку, що по вул. Оболоння, навпроти будинку № 49, 12 липня 2020, близько 16 години 20 хвилин, діючи умисно з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю продавця, усвідомлюючи, що його дії не будуть помічені стороні особами, увійшов до торгового кіоску 77-ш, який на праві власності належить ОСОБА_6 , звідки взяв, а саме зі металевої шкатулки, яка знаходилась у приміщенні кіоску грошові кошти в розмірі 9 200 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_10 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на сума 9 200 гривень.

Таким чином, слідчий за погодженням з прокурором прийшли до переконання про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.»

Однак суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно виправдати за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з наступних мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, заявив , що вказаного злочину не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила про те, що 12 липня 2020 року близько 16 год. прикрила кіоск АДРЕСА_2 , та пішла придбати хліба. Коли повернулася, через 15 чи 20 хв., то побачила, що стіл відсунутий, а коробочка, яку залишала в кіоску на полиці, стояла на великій полиці порожня. В тій коробочці були належні їй грошові кошти в сумі 8 тис. грн. та 50 євро. На той момент інші кіоски були зачинені, відкритим був лише кіоск, що розташований через два кіоски. Саме колегу ОСОБА_11 з того відчиненого кіоску просила приглянути за її кіоском. Коли виявила крадіжку, то пішла до того кіоску, проте їй повідомили, що нікого не бачили. Побачивши автомобіль поліції, побігла до них. Вони з`ясовували чи є відео спостереження, проте на той момент охоронця не було, і вони не мали можливості отримати запис. Надалі приїхали слідчі, знімали відбитки пальців, проводили слідчі дії. Також, слідчий приходив на наступний день, вилучав відео. Заподіяна шкода їй не відшкодована. Зауважила, що в кіоску розташовані столи та вітрина. Кіоск розташований на вулиці, там також ще є перегороджене місце палочками. Будь яка особа, яка зрушила ці палиці могла зайти в кіоск. Коли проводилися слідчі дії на місці події були присутні лише слідчі та вона, більше нікого не залучали. Запевнила, що надавала дозвіл на огляд кіоску, саме з її згоди було проведено огляд кіоску.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив про те, що з ОСОБА_6 незнайомий. Свідком вчинення злочину не був. Також його не допитували в якості свідка. Поряд з цим повідомив, що працює електрозварювальником в районі ринку «Котломонтаж», в СУ 62. Свідком будь яких подій щодо викрадення не був.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у скоєнні, вищевказаного злочину, стороною обвинувачення надано суду виключно такі письмові докази як:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000058 від 13 липня 2020 року;

-протокол огляду місця події від 12 липня 2020 року, в якому зафіксовано огляд кіоску №77-ш, що за адресою: місто Тернопіль, вул. Оболоня (навпроти буд. №49), в якому наявна інформація щодо двох понятих, проте у місці для підписів на першій та другій сторінці наявний підпис одного учасника та одного понятого;

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Положеннями ч. 7 ст. 223 КПК України визначено, що, обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

З огляду на те, що вказаний протокол складено з порушенням норм КПК України, та з врахуванням того, що потерпілою ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомлено про те, що під час проведення слідчих дій окрім неї та слідчих, інших осіб не залучали, тому вказаний протокол слід визнати недопустимим доказом у кримінальному провадженні;

- висновок експерта від 14 серпня 2020 року №3/1-696/20, згідно резолютивної частини якого слід розміром 22*19 мм, від копійований на відрізок липкої стрічки 2 залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний висновок експерта базується на інформації, отриманій в ході проведення огляду місця події від 12 липня 2020 року, котрий судом визнано таким, що проведений з істотним порушенням вимог КПК України, а протокол складений за наслідком проведення вказаного огляду визнано недопустимим доказом. Отже, виходячи із доктрини «плодів отруєного дерева», суд вважає вказаний висновок експерта від 14 серпня 2020 року №3/1-696/20 недопустимим доказом;

-протокол огляду предмету від 06 серпня 2020 року, в якому зафіксовано огляд DVD-R диску, на якому міститься відеозапис камери внутрішнього відео спостереження по вулиці Оболоня (будинок №49) в місті Тернополі. При відкритті даного диску (диск ідентифікований як диск «Е:»), встановлено, що на ньому наявний файл із назвою : ch01_0046.

Вказаний відеозапис був переглянутий в судовому засіданні безпосередньо. Відеозапис є низької якості. На ньому дійсно зображено, як особа, ймовірно чоловічої статі заходить та виходить із торгового кіоску. Однак через низьку якість відеозапису, ідентифікувати особу неможливо.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч.5,6 ст. 13 Закону України про «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із п.п. 21-26 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445:

«п. 21. При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…

4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

п. 22. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

п. 24. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

п. 25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

п. 26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Застосовуючи вказані норми законодавства та рішення Верховного Суду в даному кримінальному проваджені, суд відмічає наступне.

Так, з врахуванням допущених порушень норм КПК України під час складання протоколу огляду місця події від 12 липня 2020 року, в якому зафіксовано огляд кіоску № НОМЕР_3 , що за адресою: місто Тернопіль, вул. Оболоня (навпроти буд. №49), того факту, що свідок ОСОБА_12 безпосереднім очевидцем вчинення кримінального правопорушення не був, а потерпіла ОСОБА_6 моменту вчинення злочину не бачила, з врахуванням того, що інші докази, які надані стороною обвинувачення в підтвердження факту вчинення злочину за ознаками ч.2 ст.185 КК України саме обвинуваченим ОСОБА_3 , як самі по собі, так і в сукупності, прямо чи не прямо не підтверджують причетність останнього до вчинення вказаного злочину, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (епізод від 12 липня 2020 року) необхідно виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного злочину.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Судові витрати, що стосуються вказаного епізоду слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370 - 373 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати невинним та виправдати за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 до остаточно відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту з моменту затримання, а саме з 16 липня 2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою продовжити до 00 год. 00 хв. 14 лютого 2021 року.

Речові докази, а саме:

-банківську картку банку «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , яка 16 липня 2020 року була добровільно видана гр. ОСОБА_3 , - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

-магнітний носій інформації (комп`ютерний диск оптичний диск «DVD-R, 4,7 GB, №DR5F60-PW50»), на якому містяться відео файли, на яких зафіксовано факт крадіжки по вул. Оболоня, в м. Тернополі, 12 липня 2020 року, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Витрати на проведення судових дактилоскопічних експертиз: №3/1-650/20 від 06 серпня 2020 року в сумі 653 грн. 80 коп. та №3/1-696/20 від 14 серпня 2020 року в сумі 490 грн. 35 коп. компенсувати за рахунок коштів державного бюджету України.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1