Справа № 751/773/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/569/20
Категорія - ч.1,2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, інваліда 3-ї групи, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29 травня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох ) місяців арешту.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 942 гривні 00 копійок.

Як встановлено судом першої інстанції, 29 серпня 2019 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав Т-2 тюнер марки «Operasky» моделі «ОР-307» DVB-T2 вартістю 265,08 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

04 жовтня 2019 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав пилосос марки «ELENBERG» моделі «VCB-1801» вартістю 675,00 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувати покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що призначаючи покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини та обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення. Зокрема судом не враховано його незадовільний стан здоров`я, ВІЛ статус та туберкульоз легенів, не враховано, що він потребує медичного обстеження та отримання терапії. Посилається на інвалідність та на те, що у нього на утриманні знаходиться матір, яка є інвалідом першої групи та потребує догляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, як дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині неврахування судом пом`якшуючих його вину обставин та суворості покарання не знаходять свого підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахував що злочини вчинені ОСОБА_6 належать до категорії середньої тяжкості, обсяг та вартість викраденого майна, кількість епізодів злочинної діяльності, розмір заподіяних збитків, характер та спосіб вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України є не судимим, неодружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, є інвалідом 3-ї групи, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертається за медичною допомогою в наркологічне диспансерне відділення ЧОПНЛ з 16.06.1999 року з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та стимуляторів. Синдром залежності, страждає на хвороби ВІЛ та туберкульоз, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також враховано висновок органу пробації у досудовій доповіді щодо ОСОБА_6 , згідно якого застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання та цілком обґрунтовано призначив покарання в межах санкцій інкримінованих частин статей та правильно обрав остаточне покарання на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначив остаточне покарання у виді трьох місяців арешту, яке стане необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, всі обставини, на які обвинувачений ОСОБА_6 посилається в апеляційній скарзі як на підстави для пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування ст.69 КК України судом першої інстанції враховані, на підставі чого призначене достатнє та справедливе покарання.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, внаслідок чого, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 травня 2020 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4