Справа № 216/3479/20
Провадження № 1-кс/216/1767/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2020 року суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши справу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП,
в с т а н о в и в:
24.06.2020 року ОСОБА_2 перебуваючи в залі судових засідань №7, Центрального-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, під час розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_3 на дії слідчого, неодноразово порушував порядок під час судового засідання, постійно перебивав головуючого по справі, абсолютно не реагував на зауваження та розпорядження головуючого, при цьому вказані дії вчиняються в настільки зухвалій формі, що повністю позбавляв можливості слідчого суддю здійснювати будь-які процесуальні дії та в цілому продовжувати судове засідання, повністю ігнорував обов`язки присутніх в залі судового засідання визначені ст. 329 КПК України не зважаючи, на цитування норми даної статті головуючим суддею та роз`яснення можливих негативних наслідків для осіб, які порушують порядок під час судового розгляду. Своєю протиправною поведінкою ОСОБА_2 зірвав розгляд скарги ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 05.08.2020 року о 09-00 год. в судове засіданні не з`явився та відповідно не скористався своїм правом надати пояснення з приводу обставин справи. В такий день, через канцелярію суду, подав клопотання про перенесення судового засідання, зважаючи на його участь в якості представника у кримінальній справі, яка призначена до розгляду на 10-00 год. 05.08.2020 року в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області при цьому о 09-10 год. повідомив секретаря судових засідань про подання відповідного клопотання в канцелярію суду та відмовився пройти в зал судового засідання для продовження розгляду справи. Жодних письмових підтверджень про участь у розгляді іншої справи не надав.

За вказаних обставин суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення за відсутності ОСОБА_2 , який належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявна відповідна розписка.

Також судом врахована та обставина, що приписи ст. 268 КУаАП не встановлюють імперативного обов`язку суду здійснювати розгляд вказаної категорії справ за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з цим судом береться до уваги, що судове засідання в Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області призначено на 10-00 год., при цьому ОСОБА_2 о 09-10 год. перебував в приміщенні Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, однак відмовився приймати участь в судовому засіданні призначеному на 09-00 год. В судових засіданнях які проводились 24.06.2020 року, 25.06.2020 року, 15.07.2020 року, 31.07.2020 року, останньому роз`яснювались надані законом права та за відповідним клопотанням, надавалась можливість забезпечення участі адвоката для захисту його інтересів. При цьому, фактично тричі, розгляд справи відкладався за клопотанням ОСОБА_2 для надання можливості, отримання безоплатної юридичної допомоги. На вимогу суду, будь-яких доказів на підтвердження факту вжиття заходів для отримання безоплатної правової допомоги, суду не надав, лише повідомляв суд про намагання зібрати необхідні документи. Дані обставини в своїй сукупності, суд розцінює як зловживання наданим правом та намагання особи, затягнути строки розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності, що на думку суду суперечить завданням КУпАП передбаченим ст. 1, що полягає у охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , судом враховується, що порядок та процедура притягнення осіб до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Так, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Питання визначення поняття «неповаги до суду», процедури притягнення винних осіб до відповідальності та визначення заходів впливу на порушника визначається Законом України «Про судоустрій та статус суддів», КУпАП, а також в даному випадку КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з п. 6 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» незалежність судді забезпечується, в тому числі, відповідальністю за неповагу до суду чи судді.

Згідно із ст. 129 Конституції України за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 3 ст. 330 КПК України визначено, що у разі невиконання розпорядження головуючого іншими особами, присутніми в залі судового засідання, головуючий робить їм попередження про відповідальність за неповагу до суду. При повторному порушення порядку у залі судового засідання їх за ухвалою суду може бути видалено із залу судового засідання та притягнуто до відповідальності, встановленої законом.

Отже, за прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом.

Відповідальність за неповагу до суду передбачена ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, згідно з якою, адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само за вчинення будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Питання про притягнення до адміністративної відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.

Відповідно до п. 7-1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст. 185-3 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема судові розпорядники (у справах про адміністративні правопорушення за ч. 1, 2, 3, 5 ст. 185-3 КУпАП).

В той же час, діючим законодавством, зокрема ч. 1 ст. 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол не складається, зокрема в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3, 5 ст. 185-3 КУпАП, у разі, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Виключно в такому випадку уповноваженими органами (чи посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим частиною 5 ст. 258 КУпАП визначено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з аналізу даних норм слід дійти до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП не складається у випадку здійснення відповідного правопорушення під час судового розгляду, а право скласти протокол, яке поширюється на судових розпорядників, передбачено для випадків порушення норм КУпАП під час перебування осіб поза межами судового засідання в приміщенні суду.

Таким чином дослідивши матеріали справи №216/3479/20, під час розгляду якої було допущено прояви неповаги до суду, судом встановлено, що факт невиконання розпоряджень головуючого та неналежна поведінка ОСОБА_2 підтверджується, журналом судового засідання від 24.06.2020 року. Зокрема в журналі зазначено: «13:10:17 головуючий суддя: ОСОБА_1 зауваження головуючого зауваження присутнім в залі, а саме ОСОБА_2 за неналежну поведінку»; «13:13:45 головуючий суддя: ОСОБА_1 . Зауваження головуючого учасникам та присутнім в залі»; «13:48:49 головуючий суддя: ОСОБА_1 . Зауваження головуючого до слухача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за неналежну поведінку та неповагу до суду, ви будете видалені з зали судового засідання» «13:51:58 головуючий суддя ОСОБА_1 . Суд на місці ухвалив видалити з зали судових засідання ОСОБА_2 ». З даних, наявних в журналі судового засідання вбачається, що 13:12:54 учасникам судового процесу та особам присутнім в залі судового засідання, було роз`яснено обов`язки присутніх в залі судових засідань передбачені статтею 329 КПК України та можливість застосування заходів визначених ст. 330 КПК України, що на думку судді свідчить про обізнаність останніх про необхідні правила поведінки під час розгляду справи судом. Дані обставини підтверджуються і аудіозаписом та відео фіксацією судового засідання. Крім цього з аудіо запису вбачається, що слідчим суддею роз`яснювалось приписи ч. 3 ст. 330 КПК України, однак вказані дії слідчого судді не зупинили ОСОБА_2 від продовження вчинення протиправного діяння. Більше того останній, наполягав на складені стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та в подальшому притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи таке бажання можливістю скасування постанови судді через апеляційний суд.
Таким чином судом встановлено, що в порушення вимог ст. 329 КПК України, ОСОБА_2 як інша особа, яка перебувала в залі судових засідань під час розгляду скарги на дії слідчого, не дотримувався порядку та не підкорявся відповідним розпорядженням головуючого судді у справі, не давав можливості головуючому по справі проводити судовий розгляд, як наслідок зірвав судове засідання. За вказані дії передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Зважаючи на принцип презумпції невинуватості, суд вважає, що дослідженими по справі доказами в повній мірі доведено факт прояву неповаги до суду ОСОБА_2 , що виразилась у непідкоренні розпорядженню головуючого, порушенні порядку під час судового засідання та зриві судового засідання.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені під час судового розгляду доказу, суд приходить до висновку, що такі докази є достатніми та логічно пов`язані з обставинами адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, характер скоєного правопорушення, який посягає на авторитет судової влади та фактично нівелює принцип всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи будь-якої категорії, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, (фактично ОСОБА_2 не сприймає факт неналежної, з його боку, поведінки під час проведення судового розгляду, про що зокрема свідчить неодноразові образи головуючого, відмова реагувати на вимоги головуючого безпосередньо під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185-3 ч. 1 КУпАП), відсутність обставин які б пом`якшували відповідальність. Та наявність обставин які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її (журнали судових засідань від 15.07.2020 року час запису 13:38:57, 31.07.2020 року 16:33:48, 16:36:07). З метою виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 185-3 КУпАП у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на думку суду буде необхідним і достатнім заходом для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 185-3 ч. 1, 279, 280, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на користь держави.
Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя ОСОБА_1