Провадження № 1-кп/344/13/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Паневежис, Литовська Республіка, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм-експедитором у ТОВ «М`ясо-ІФ», інваліда ІІІ групи, на його утриманні перебуває одна малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.404 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив опір військовослужбовцям, що виконують покладені на них обов`язки з військової служби та у вчиненні примушування їх до порушення цих обов`язків.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Старший лейтенант ОСОБА_7 з травня 2014 року проходив військову службу на посаді командира НОМЕР_1 роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремий батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », далі - військова частина п/п НОМЕР_2 ), який був сформований у АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. За своїм військовим званням молодші офіцери є начальниками для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї із ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Згідно зі ст.ст.1, 4-6, 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Водночас, старший лейтенант ОСОБА_7 , як командир НОМЕР_1 роти охорони військової частини п/п НОМЕР_2 , тобто як військова службова особа, відповідно до ст.ст. 32, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підпорядковується командирові батальйону, є прямим начальником усього особового складу роти, а за військовим званням є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів, в мирний та воєнний час відповідає за бойову готовність роти, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за успішне виконання ротою бойових завдань та зобов`язаний виховувати особовий склад роти в дусі поваги до військової служби, набутого фаху; дбати про виховання підлеглих і згуртування військового колективу; знати ділові якості та морально-психологічний стан кожного військовослужбовця роти, постійно проводити з ними індивідуальну виховну роботу, підтримувати дисципліну в роті.

При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» Військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України; для запобігання злочинам, іншим правопорушенням в Збройних Силах України, їх припинення. Основними завданнями Служби правопорядку є, серед іншого, участь в забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і громадських місцях, забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів. Військове командування та органи військового управління Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування, військовослужбовці та громадяни зобов`язані сприяти Службі правопорядку у виконанні нею своїх завдань.

Згідно ст. 7, 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань, серед іншого, надається право вимагати від військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню завдань і функцій Служби правопорядку, зупиняти військові транспортні засоби Збройних Сил України та інших військових формувань, регулювати дорожній рух на автомобільних дорогах і вулицях під час проходження колон військових транспортних засобів; організовувати і забезпечувати супроводження цих колон та транспортних засобів спеціального призначення, здійснювати в межах компетенції нагляд за дорожнім рухом військових транспортних засобів.

Разом із цим, діючи на порушення вказаних вимог законодавства, ОСОБА_7 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, за розпорядженням начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_8 від 27 червня 2014 року № 304/2888 особовий склад військової частини п/п НОМЕР_2 , в тому числі старший лейтенант ОСОБА_7 , з 4 липня 2014 року знаходився в оперативному підпорядкуванні командування сектору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » району проведення антитерористичної операції (далі АТО) та виконував бойові завдання АТО в Донецькій області в умовах застосування військової зброї і техніки супротивником.

На військову частину п/п НОМЕР_2 покладалось завдання з метою недопущення проникнення та безперешкодного пересування незаконних збройних формувань, перевезення зброї, вибухових речовин, забезпечити ізоляцію ділянки (населені пункти (далі - н.п.) Амвросіївка - Кумачово - Кузнецово-Михайлівка Донецької області) шляхом обладнання блокпостів № 0501 (перехрестя доріг Тельманово - Мічурино Донецької області), № 0502 (перехрестя доріг Кузнецово-Михайлівка Тельманово Донецької області), № 0503 (перехрестя доріг Кумачово - Кузнецово-Михайлівка Донецької області), № 0504 (перехрестя доріг Амвросієвка - Новоіванівка Донецької області), № 0505 (перехрестя доріг Амвросієвка - Василівка, північніше н.п. Мокроєланчик Донецької області).

На виконання цього розпорядження командиром військової частини п/п НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_9 видано бойовий наказ від 05.07.2014, яким організовано роботу зазначених блокпостів.

Близько 13 години 23 серпня 2014 року, після проведення незаконними озброєними формуваннями артилерійського обстрілу позицій підрозділів військової частини п/п НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 , а саме позицій блокпостів № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), № 0505 ( АДРЕСА_4 ), командир військової частини п/п НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_9 прийняв рішення про залишення визначеного місця служби, у зв`язку із чим особовий склад військової частини, в тому числі старший лейтенант ОСОБА_7 , вирушив у напрямку АДРЕСА_5 .

О 14 годині 25 хвилин 23 серпня 2014 року керівник сектору «Д» генерал - лейтенант ОСОБА_10 віддав бойовий наказ відновити діяльність блокпостів №№ 0501-0505 у визначених місцях, який засобами телефонного зв`язку було доведено командиру військової частини п/п НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_9 .

У той же час, з метою створення уявного виконання вказаного бойового розпорядження підполковник ОСОБА_9 з особовим складом військової частини п/п НОМЕР_2 зосередились між АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , де знаходилися з 24 по 26 серпня 2014 року, однак, будь-яких дій щодо відновлення несення служби на блокпостах №№ НОМЕР_5 не вжив.

Згідно з оперативною директивою штабу АТО в Донецькій та Луганській областях від 24.08.2014 № 0164/АТО, виданого на її виконання бойового розпорядження керівника сектору «Д» генерал-лейтенанта ОСОБА_10 від 24.08.2014 № 10, військова частина п/п НОМЕР_2 мала перейти в оперативне підпорядкування сектору «Б» у районі виконання бойового завдання. Зазначені рішення у той же день о 23 годині 40 хвилин були доведені командиру військової частини п/п НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_9 засобами телефонного зв`язку.

Близько 11 години 26 серпня 2014 року, після отримання зазначених бойових розпоряджень керівника сектору «Д» генерал-лейтенанта ОСОБА_10 , підполковник ОСОБА_9 разом з підлеглим йому особовим складом, в тому числі старшим лейтенантом ОСОБА_7 , залишив місце несення служби, виїхав колоною на автомобільному транспорті із зони виконання бойових завдань у напрямку АДРЕСА_6 , прямуючи до АДРЕСА_2 .

Під час прямування автомобільної колони із особовим складом військової частини п/п НОМЕР_2 до АДРЕСА_2 , близько 13 години 26 серпня 2014 року, поблизу блокпосту, який розташовувався на автомобільній дорозі «Оріхів Запоріжжя», біля АДРЕСА_8 , на відстані 7 км від м. Запоріжжя, майор ОСОБА_11 , який на той час виконував обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи обов`язки щодо відновлення та підтримання порядку і дисципліни серед особового складу вказаної військової частини, припинення правопорушення, що вчинялось військовослужбовцями цієї частини, діючи в межах повноважень, наданих йому відповідно до Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», віддав наказ підлеглим військовослужбовцям відділення військовослужбовцям Військової служби правопорядку старшому лейтенанту ОСОБА_12 , сержанту ОСОБА_13 та солдату ОСОБА_14 заблокувати рух колони автомобільного транспорту вказаної військової частини шляхом перегородження проїзної частини дороги службовим автомобілем УАЗ-3151, військовий номер НОМЕР_6 , що останні виконали та продовжували її блокувати до близько 21 години 26 серпня 2014 року.

Під час вказаної зупинки колони, у період близько з 19 до 21 години 26 серпня 2014 року, старший лейтенант ОСОБА_7 , бажаючи продовжити рух автоколони до АДРЕСА_2 , будучи невдоволеним наведеними законними діями військовослужбовців Військової служби правопорядку, які виконували покладені на них обов`язки з військової служби щодо блокування автомобільної колони військової частини п/п НОМЕР_2 , діючи умисно, всупереч інтересів служби, в порушення наведених вимог законодавства, підійшов до військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_12 , сержанта ОСОБА_13 та солдата ОСОБА_14 , які перебували поблизу службового автомобіля УАЗ-3151, військовий номер НОМЕР_6 , на початку автомобільної колони, та, вчиняючи опір їх законним діям, висунув їм вимогу розблокувати рух колони, а в разі відмови, пригрозив застосуванням ним та підлеглими йому військовослужбовцями військової частини п/п НОМЕР_2 , які перебували неподалік, фізичної сили, таким чином примушуючи зазначених військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 до порушення своїх службових обов`язків щодо відновлення правопорядку та припинення правопорушень.

На зазначені незаконні вимоги ОСОБА_7 , військовослужбовці Військової служби правопорядку відповіли відмовою та повідомили, що виконують покладені на них обов`язки військової служби на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_11 .

Продемонструвавши дійсність своїх погроз, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, підійшов до майора ОСОБА_11 , який знаходився неподалік, та діючи умисно, всупереч інтересів служби, в порушення наведених вимог законодавства, погрожуючи застосуванням ним та підлеглими йому за військовим званням військовослужбовцями військової частини п/п НОМЕР_2 фізичної сили, висловив ОСОБА_11 , як військовослужбовцю, який виконував обов`язки військової служби, протиправну вимогу порушити свої службові обов`язки щодо відновлення правопорядку та припинення правопорушень, шляхом відання наказу військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 старшому лейтенанту ОСОБА_12 , сержанту ОСОБА_13 , солдату ОСОБА_14 про розблокування руху колони автотранспорту військової частини п/п НОМЕР_2 .

Майор ОСОБА_11 , розуміючи реальність загрози застосування ОСОБА_7 та підлеглими йому військовослужбовцями фізичної сили, був змушений віддати наказ зазначеним військовослужбовцям Військової служби правопорядку про розблокування руху автомобільної колони.

Після розблокування колони військовослужбовцями Військової служби правопорядку, близько 21 години 26 серпня 2014 року військовослужбовці військової частини п/п НОМЕР_2 , в тому числі старший лейтенант ОСОБА_7 , автоколоною вирушили в напрямку м. Дніпропетровська, а у подальшому до смт. Делятин Івано-Франківської області.

Таким чином, ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем - командиром НОМЕР_1 роти охорони військової частини п/п НОМЕР_2 , 26 серпня 2019 року, у період близько з 19 до 21 години, перебуваючи поблизу блокпосту на автомобільній дорозі «Оріхів - Запоріжжя», біля АДРЕСА_8 , на відстані 7 км від АДРЕСА_6 , бажаючи продовжити рух автоколони до АДРЕСА_2 , будучи невдоволеним законними діями військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 , які виконували покладені на них обов`язки з військової служби щодо блокування автомобільної колони військової частини п/п НОМЕР_2 , діючи умисно, всупереч інтересів служби, в порушення вимог ст.ст. 29-32, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4-6, 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст.ст. 7, 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», підійшов до військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_12 , сержанта ОСОБА_13 та солдата ОСОБА_14 , які перебували поблизу службового автомобіля

УАЗ-3151, військовий номер НОМЕР_6 , на початку автомобільної колони, та вчиняючи опір їх законним діям, висунув їм вимогу розблокувати рух колони, а в разі відмови, пригрозив застосуванням ним та підлеглими йому військовослужбовцями військової частини п/п НОМЕР_2 , які перебували неподалік, фізичної сили, таким чином примушуючи зазначених військовослужбовців Військової служби правопорядку до порушення своїх службових обов`язків щодо відновлення правопорядку та припинення правопорушень.

Одразу після цього, продемонструвавши дійсність своїх погроз, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, підійшов до майора ОСОБА_11 , який знаходився неподалік, та, діючи умисно, всупереч інтересів служби, в порушення наведених вимог законодавства, погрожуючи застосуванням ним та підлеглими йому за військовим званням військовослужбовцями військової частини п/п НОМЕР_2 фізичної сили, висловив ОСОБА_11 , як військовослужбовцю, який виконував обов`язки військової служби, протиправну вимогу порушити свої службові обов`язки щодо відновлення правопорядку та припинення правопорушень, шляхом відання наказу військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 старшому лейтенанту ОСОБА_12 , сержанту ОСОБА_13 , солдату ОСОБА_14 про деблокування руху колони автотранспорту військової частини п/п НОМЕР_2 .

Майор ОСОБА_11 , розуміючи реальність загрози застосування ОСОБА_7 та підлеглими йому військовослужбовцями фізичної сили, був змушений віддати наказ зазначеним військовослужбовцям Військової служби правопорядку про розблокування руху автомобільної колони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 по зміненому обвинуваченні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, подав заяву в якій просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, наслідки закриття кримінального провадження із зазначених мотивів йому роз`яснені.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просять про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.404 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурори вважають, що заяву обвинуваченого ОСОБА_7 слід задоволити, кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення злочину минуло п`ять років.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_7 суть зміненого йому обвинувачення, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та право заперечувати проти закриття провадження, поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності його позиції.

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За вказаних обставин, наявні передбачені кримінальним законом підстави та умови для звільнення у зв`язку із закінченням строків давності, а тому суд вважає, що заява обвинуваченого підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.284, 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а провадження у справі закриває.

Відповідно до ст.12, 49 КК України, керуючись ст.286, ст.288, ст.372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.404 ч.1 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження відносно нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу ухвали в законну силу залишити раніше обрану у вигляді застави в розмірі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, яку після набрання ухвалою законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_15 відповідно до квитанції № 0810110 від 10.11.2014 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1