Справа № 216/6374/20
провадження 1-кп/216/1016/20
УХВАЛА
іменем України
про закриття кримінального провадження

09 грудня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000066 від 04.08.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, є солдатом строкової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2020 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Під час підготовчого судового засідання, в ході розгляду вказаного кримінального провадження, від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, одночасно з цим, пояснив, що дійсно помирився з потерпілою.

Потерпіла та її законний представник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Прокурор також щодо задоволення клопотання не заперечувала та надала суду докази винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування було встановлено наступне.

12 липня 2020 року, у нічний час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будівлі КП «Криворізький академічний міський театр драми та музичної комедії імені Тараса Шевченка», розташованого за адресою: пр. Поштовий, 23 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, зустрів свою знайому неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якої на побутовому ґрунті відчував особисту неприязнь. Під час зустрічі ОСОБА_4 запропонував неповнолітній ОСОБА_6 поспілкуватись наодинці, та отримавши від неї згоду, зазначені особи разом прослідували до входу в приміщенні шахового клубу, що розташоване у будівлі вказаного театру. Знаходячись на зазначеній ділянці місцевості, ОСОБА_4 розпочав сварку з неповнолітньою ОСОБА_6 , під час якої притиснув її спиною до будівлі театру, не надаючи змоги вільно піти та грубо висловлювався на її адресу. Намагаючись уникнути сварки та грубощів зі сторони ОСОБА_4 , неповнолітня ОСОБА_6 ухилилась від його притискань та спробувала піти від нього. Однак ОСОБА_4 , не бажаючи припиняти сварку, знаходячись біля стіни будівлі КП «Криворізький академічний міський театр драми та музичної комедії імені Тараса Шевченка», по пр. Поштовий, 23 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, приблизно о 02:00 годин 12.07.2020, зі спини схопив неповнолітню ОСОБА_6 своєю правою рукою за її ліву руку та силоміць потягнув на себе. При цьому, ОСОБА_4 діючи з необережності, проявляючи злочинну недбалість, під час зазначеного ривка потерпілої неповнолітньої ОСОБА_6 за руку, не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді удару потерпілої головою об стіну будівлі театру та отримання нею в результаті цього тілесних ушкоджень, але за обставин, що склалися повинен був та міг передбачити настання зазначених наслідків. Від зазначених дій ОСОБА_4 , неповнолітня ОСОБА_6 за інерцією розвернулася до нього обличчям, та з силою вдарилася потиличною ділянкою голови об тверду поверхню розташованої позаду неї стіни будівлі вищезазначеного театру.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , учинених через необережність, неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; перелому потиличної кістки праворуч, забою головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1566 від 29.09.2020, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Отже, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України за ознаками: необережного тяжкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив злочин, пояснив, що відшкодував потерпілій завдану шкоду та примирився з нею.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування за ст. 128 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , через необережність, спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Одночасно з цим, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, згідно з частинами 2, 4 ст. 12 КК кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тому враховуючи, що санкцією ст. 128 КК України, передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк, за ступенем тяжкості дії ОСОБА_8 підпадають під ознаки нетяжкого злочину.

Судом також враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, а звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови ПВСУ).

Підсумовуючи наведене, суд, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала по суті заявленого клопотання, а також думку обвинуваченого, який підтримав заявлене його захисником клопотання, думку потерпілої та її законного представника, які також не заперечували щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував останній спричинені збитки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 46, 128 КК України, ст.ст. 100, 257, 286, 288, 314, 326, 393, 395, 532, 533 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000066 від 04.08.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, закрити.

Речові докази: DVD-диск із записами слідчого експерименту за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , неповнолітньої ОСОБА_11 та DVD-диск з відозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 ,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1