Справа № 386/923/20
Провадження № 1-кп/386/142/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000310 за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, закінчив ПТУ №38 смт.Голованівськ, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не маючого, інваліда 2-ї групи з дитинства, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, але такого, що в силу ст.89 КК України судимості не має,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за таких обставин.

21 жовтня 2020року близько 16 години в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 , знаходячись на подвір?ї домоволодіння АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої разом з власницею вказаного житла ОСОБА_7 .. В цей час до них приєднався ОСОБА_6 , який прибув до ОСОБА_7 велосипедом марки «Україна». Поставивши вказаний велосипед на вулиці біля паркану ОСОБА_6 пройшов на подвір?я. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите викрадення велосипеду марки «Україна», який належить на праві власності ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_6 про свій намір заволодіти його велосипедом, вийшовши за межі подвір?я та не реагуючи на зауваження та прохання ОСОБА_6 , відкрито викрав велосипед марки «Україна» вартістю відповідно висновку експерта від 26.10.2020р. 1380 грн., що на праві приватної власності належить останньому, чим заподіяв йому збитків на вказану суму. Викраденим скористався на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
30 жовтня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом подана до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000310 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 186 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; потерпілий від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України поклати на підозрюваного ОСОБА_4 обов?язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснення потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений, захисник та потерпілий, наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
ОСОБА_4 26 жовтня 2020 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з потерпілим, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів; ОСОБА_4 раніше судимий, але в силу ст.89 КК України судимості не має, обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 жовтня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000310 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 22 жовтня 2020 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти зобов?язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі, а саме: велосипед марки «Україна», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити йому як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1