Провадження № 1-кс/331/2036/2020
Справа № 331/4434/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001598, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, студента НУ «Запорізька політехніка», не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, :
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23 листопада 2020 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовано таким.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2020 року ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», через мережу Інтернет шляхом переписки у месенджері «Телеграм», вступив з невстановленою особою у злочинну змову направлену на збут наркотичних засобів та психотропних речовин.
Відповідно до досягнутої домовленості невстановлена особа повинна була залишити «закладку» ОСОБА_6 та повідомити місце такої закладки, кількість та вид наркотичних засобів та психотропних речовин у «кладі» та район подальшого їх розповсюдження. ОСОБА_6 , в свою чергу, після відшукання «закладки», повинен був повідомити про це невстановлену особу, після чого рознести на території району, повідомленого невстановленою особою, та на власний розсуд розкласти «закладки» по одному пакету в одному місці, збувши таким чином наркотичні засоби та психотропні речовини. В подальшому, відповідно до досягнутої домовленості, місце схову кожної «закладки» ОСОБА_6 повинен був повідомити невстановленій особі, шляхом пересилання через месенджер «Телеграм» фотографій місцевості з зазначенням геолокації. Невстановлена особа, повинна була повідомляти, надані ОСОБА_6 дані про місце «Закладки» безпосереднім покупцям наркотичних засобів та психотропних речових.
Так, 21.11.2020 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи описаний злочинний умисел, невстановлена особа через месенджер «Телеграм» повідомила ОСОБА_6 про місце «заладки», безпосереднього знаходження наркотичних засобів та психотропних речовин, та кількість, а саме 94 безбарвних полімерних пакетів, з яких 27 полімерних згортка з рослинною речовиною; 15 полімерних згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору; 37 полімерних згортків з порошкоподібною речовиною блакитного кольору; 15 полімерних згортків з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, які відповідно до вказівки невстановленої особи ОСОБА_7 повинен був збути на території Олександрівського району м. Запоріжжя.
В подальшому, того ж дня, ОСОБА_6 у раніше повідомленому йому місці, а саме на місцевості навпроти гаражів по вулиці Вишневій в місті Запоріжжі, знайшов вищевказані, 94 безбарвних полімерних пакетів, з яких: вміст одного пакету містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, маса якого склала 0,123 гр. (в перерахунку на основу) та вміст другого пакету містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, маса якої склала 0,327 гр. (в перерахунку на основу). Придбавши таким чином психотропні речовини, почав зберігати їх при собі, з метою подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_6 відповідно по попередньої домовленості з невстановленою особою, зберігаючи при собі наркотичні засоби та психотропні речовини, знаходячись буля будинку № 22 по вулиці Вишневій в місті Запоріжжі, де приблизно о 14 годині 40 хвилин був зупинений співробітниками поліції, які під час огляду вищезазначеної ділянки місцевості виявили та вилучили 94 безбарвних полімерних пакетів, з яких вміст одного пакету містить у своєму складі, відповідно до висновку експерта №7-3412 від 22.11.2020 р.: «Порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Загальна маса амфетаміну склала 0,123 гр. (в перерахунку на основу) та вміст другого пакету містить у своєму складі, відповідно до висновку експерта № 7-3412 від 22.11.2020 р.: «Порошкоподібна речовина блакитного кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP склала 0,327 г. (в перерахунку на основу), які ОСОБА_8 зберігав при собі з метою збуту.
Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з метою збуту.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 : може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не має офіційного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків та утриманців.
Крім того, слідство вважає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності та невідворотність покарання, може переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті процесуальних рішень.
Так, усе вищевикладене, на думку слідства, дає змогу застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже таким чином досудове розслідування зможе провести з підозрюваним всі заплановані слідчі дії по даному кримінальному провадженню, крім того, обрання даного запобіжного заходу унеможливить вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню даного кримінального правопорушення.
Прокурор в суді клопотання підтримала з підстав, викладених по його тексту, просить його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запропонований органом досудового слідства запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 в суді проти задоволення клопотання заперечував, та просив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_6 в суді підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до такого.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі : вагомість наґвних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчанняч, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовуються до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні яеої підозрюється особа.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України; наявністю ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, не має стійких соціальних зв`язків; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має законних джерел доходу.
Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме протоколами: огляду місця події, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; допитів свідків.

Частина 2 ст. 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в суді не доведено існування таких ризиків, на які він посилається, як то можливість переховування від органів досудового розслідування та/ або суду та незаконного впливу на свідків.

А ні слідчим в клопотанні, а ні прокурором в суді не наведено будь-яких переконливих доводів щодо існування вказаних ризиків, обставини, на які вони посилаються є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені.

Між тим, слідчим суддею при обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу приймаються до уваги встановлені в суді обставини , а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 є студентом денної форми навчання НУ «Запорізька політехніка»; має постійне зареєстроване місце проживання, за яким проживає спільно із сестрою та бабусею; раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Як на думку слідчого та прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо, оскільки це буде суперечити меті захисту громадян і суспільства від злочинних посягань. Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виключення можливості подальшої злочинної діяльності ОСОБА_6 .
Проте, виходячи із змісту п.3 ч.1 ст. 194 КПК України , слідчий, прокурор зобов`язані надати слідчому судді докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наведеного вбачається, що позиція органу досудового розслідування з цього питання базується на загальних оцінках суспільної небезпеки проти злочинних посягань, і взагалі не підтверджена доказами, як то передбачено наведеною нормою кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором та слідчим не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

В даному конкретному випадку слідчий суддя приходить до висновку, що найбільш дієвим запобіжним заходом відносно ОСОБА_6 може бути домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Застосування такого запобіжного заходу унеможливить створення умов для підозрюваного ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового слідства та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179,181, 193,194,196, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001598, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 (два) місяці, а саме:

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу доби з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора;

- з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком два місяці, тобто до 24 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
24.11.2020