ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 211/7504/19
Провадження № 1-кп/210/552/20

"18" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №№0001806 від 22.11.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, працює TOB «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» слюсарем, освіта середньо - спеціальна, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
29.08.2018 року військовозобов`язаному ОСОБА_4 за місцем його мешкання по АДРЕСА_1 , вручено уповноваженою особою під особистий підпис повістку про явку 03.09.2019 року до ОРВК.

03.09.2018 року ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої та згідно довідки №2/319 від 26.10.2018 року, визнаний придатним до проходження військової служби. Після чого, 16.11.2018 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , призовник ОСОБА_4 , під особистий підпис, отримав бойову повістку про необхідність його явки на 06:00 год. 19.11.2018 року до ОРВК, з метою подальшого направлення в команді № НОМЕР_1 для проходження військової служби, в Збройних силах України.

Однак, будучи обізнаним про явку, всупереч ст. 65 Конституції України та ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2233-ХІІ (зі змінами і доповненнями станом на 06 жовтня 2015 року), Указу Президента України №33/2018 від 15.02.2018 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову службу у 2018 році», Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом для проходження строкової військової служби, маючи прямий умисел, діючи з метою ухилення від призову на строкову військову службу у 2018 році, без поважних причин, не маючи права на звільнення та відстрочку від призову на строкову військову службу, передбачену ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у визначений час на 06:00 год. 19.11.2018 року до Металургійно-Довгинцівського ОРВК м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, 14), за повісткою не з`явився, про причини своєї не явки не повідомив, тим самим без поважних причин не прибув у вказаний у призовному документі час до призовного пункту, у результаті чого умисно ухилився від призову на військову службу.

Вищевказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 335 КК України, за ознаками ухилення від призову на строкову військову службу.

01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ.

Згідно з частиною 2 статті 12 КК України (в редакції, чинній на момент постановлення вироку) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, суд враховує, що станом на момент винесення вироку, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок. Однак, суд зауважує, що в силу підпункту 6 пункту 4 Розділу ІІ. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

У даному кримінальному провадженні підготовче судове засідання проведено та призначено судовий розгляд до 01 липня 2020 року, тому підстав для повернення обвинувального акту прокурору для приведення у відповідність не вбачається. В такому разі, суд завершує судовий розгляд на загальних підставах, з урахуванням статей 381-382 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ст. 335 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, не виявлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до проступку, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо (Т. 2 а.с. 25), вину визнав, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває (Т. 2. а.с. 28, 29), фізично здоровий, інвалідом не являється, не одружений, раніше не судимий (Т. 2 а.с. 26, 27).

Згідно доповіді Металургійного районного відділу філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 19.05.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правовопорушень, а також оцінку ризику скоєння повторного правопорушення, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 335 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ними нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Матеріали кримінального провадження №0001806 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/7504/19, провадження №1-кп/210/552/20.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1