УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у кримінальному провадженні № 200/8652/18 (провадження № 1-кп/201/1021/2020), відомості про яке 19 березня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000764, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На вирішення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначав прокурор, у зв`язку із чим, сторона захисту просила застосувати до обвинуваченого більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_4 залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2020 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 01 листопада 2020 року.

Таким чином, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, при цьому, судовий розгляд кримінального провадження тільки розпочався, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений ОСОБА_4 має можливість незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, переховуватись від суду та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а отже, з урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 стороною обвинувачення діяння, пов`язаного із умисним позбавленням особи життя, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд доходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 194, 197, 199, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 20 грудня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, є 20 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1