ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/151/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку виконання судових рішень
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника Тернопільського міськрайонного відділу

філії ДУ Центр пробації - ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03.03.2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України , із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням 3 років іспитового строку та зобов`язано його, відповідно до ст.76 КК України, в період дії іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

03.09.2019 року начальник Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи Центр пробації ОСОБА_10 подала до суду клопотання про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року задоволено клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи Центр пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 р.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вказує, що інформація надана органом пробації про порушення в період іспитового строку покладених на нього вирком суду обов`язків не відповідає дійсності.

Вважає, що рішення суду є упередженим та незаконним, оскільки судом не було досліджено всі обставини справи та не було надано можливості захистити його права у суді.

Зазначає, що судом не було враховано його пояснення щодо звинувачення органу пробації у порушенні в період іспитового строку покладених на нього обов`язків.

Просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03.03.2020 року та направити справу в суд першої інстанції. для детального та неупередженого розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; доводи засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2020 року і направити справу в суд першої інстанції; думку прокурора який заперечив відносно задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин 2-4 ст. 166 КВК України (у редакції Закону № 1492-VIII від 07 вересня 2016року) якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 р. ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням 3 років іспитового строку та зобов`язано його, відповідно до ст.76 КК України, в період дії іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вказаний вирок надійшов на виконання до Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації 10 травня 2017 року.

Як визнав суд першої інстанції, в період іспитового строку засуджений ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся на періодичну реєстрацію до органу пробації, а саме 21 серпня 2017 року, 04 червня 2018 року (а.о.с. 25 Т.1), 16 липня 2018 р, 06 серпня 2018 р (а.о.с. 146 Т.1), 01 квітня 2019 р, 20 травня 2019 р, 03 червня 2019 р, 04 листопада 2019 р, 16 грудня 2019 р, 08 січня 2020 р, 20 січня 2020 р, 03 лютого 2020 р (а.о.с. 222 Т.1).

Крім цього, місцевий суд прийняв до уваги, що в період іспитового строку засудженого ОСОБА_8 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, що потягнуло адміністративні стягнення, зокрема: 30 жовтня 2017 р за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.о.с. 100 Т.1), 13 листопада 2017 р за ст. 173 КУпАП (а.о.с. 80 Т.1), 15 лютого 2018 р за ст.ст. 122-2, 124, ч.2 ст.130 КУпАП (а.о.с. 133 Т.1), 28 серпня 2017 р за ч.1 ст. 126 КУпАП та 31 січня 2018 р за ч.2 ст.126 КУпАП (а.о.с. 172 Т.1), 12 липня 2019 р за ч.1 ст.178 КУпАП (а.о.с. 68 Т.2), 04 жовтня 2019 р за чотири події - ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.о.с. 116 Т.2), 03 жовтня 2019 р за ч.4 ст. 126 КУпАП (а.о.с. 120, 150, 162 Т.2).

Задовольняючи подання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи Центр пробації ОСОБА_10 , суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 порушив умови звільнення від відбування покарання з випробувальним, на шлях виправлення не став, не привчився поважати закони та дисциплінувати свою поведінку у суспільстві, соціально не адаптувався, в зв`язківку з чим його виправлення можливе лише при застосуванні призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як слідує з ухвали суду першої інстанції від 03 березня 2020 року, суд детально проаналізував причини неявки ОСОБА_8 до органу пробації для реєстрації і встановив, що за період перебування на обліку засуджений, за відсутності об`єктивних причин, сім разів не з`явився на реєстрацію, чим порушив, обов`язки, визначені йому, відповідно до ст.76 КК України, вироком суду.

Будь-яких аргументованих доводів щодо наявності поважних причин, які б перешкодили йому дотриматись установленого порядку реєстрації, засуджений ОСОБА_8 під час розгляду справи судом першої інстанції, не навів.

Не зазначено ним таких доказів і в поданій ним апеляційній скарзі.

Всі ухвалені відносно ОСОБА_8 судові рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності апелянтом не оскаржувалися та, відповідно, набрали законної сили.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про невиконання засудженим ОСОБА_8 під час іспитового строку покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є обґрунтованим та належним чином мотивованим.

Доводи апелянта про неможливість захистити свої права під час слухання справи в суді першої інстанції, колегія суддів вважає надуманими, оскільки в апеляційній скарзі він не наводить доводів щодо порушення його права на захист а згідно звукозапису судового засідання, що міститься в матеріалах судової справи, встановлено, що йому було роз`яснено право мати захисника, яким він не скористався.

Підстави для обов`язкової участі захисника, передбачені ст.52 КПК України, в даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року відносно ОСОБА_8 , засудженого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року, законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03.03.2020 року про задоволення подання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи Центр пробації про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2017 року без змін.

Головуючий - підпис
судді - два підписи