Провадження №11-кп/801/1180/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и в :
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що засуджений відбув дві третини строку покарання та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого його відбування.

Розглянувши подання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні за недоведеності виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає таке рішення суду першої інстанції незаконним та просить його скасувати.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, останній раз за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області засуджений за ст.ст. 185 ч.2. 72 КК України до 2 років позбавлення волі. Станом на день розгляду клопотання відбув дві третини строку покарання.

Згідно характеристики з місця відбування покарання, ОСОБА_8 характеризується позитивно, двічі заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, стягнень не мав.
Однак, за період відбування покарання засуджений не був працевлаштований на виробництві та у майстернях установи, доходів не отримував, на його особистому рахунку кошти відсутні.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів того, що він став на шлях виправлення.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4