Постанова
іменем України
3 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 635/423/20
провадження № 51-4355км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені касаційним судом обставини
Харківський районний суд Харківської області ухвалою від 18 лютого 2020 року відмовив захиснику ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про звільнення на підставі ст. 81 КК засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 9 червня 2020 року відмовив захиснику ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження зазначеного рішення місцевого суду та відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що розгляд його клопотання районний суд провів без виклику сторін, а тому строк на оскарження ухвали

від 18 лютого 2020 року обчислюється згідно з ч. 3 ст. 395 КПК із дати отримання копії рішення районного суду (13 квітня 2020 року). Відповідно апеляційний суд правильно встановив, що останнім днем для подачі апеляційної скарги є 21 квітня 2020 року, однак дійшов помилкового висновку про те, що апеляційну скаргу подано згідно з відбитком штемпеля на конверті 22 квітня 2020 року, оскільки 21 квітня

2020 року її було надіслано електронною поштою.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 2, абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції через суд, який ухвалив судове рішення протягом семи днів з дня його оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з вимогами ст. 116 цього Кодексу процесуальні дії мають виконуватись у встановлені КПК строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Відповідно до ухвали апеляційного суду від 9 червня 2020 року суд апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах провадження даних, дійшов висновків про те, що початок перебігу семиденного строку на апеляційне оскарження ухвалиХарківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2020 року для захисника починається з 13 квітня 2020 року (дата отримання копії оскаржуваного судового рішення), та закінчується 21 квітня 2020 року. Водночас згідно з відбитком штемпеля на конверті апеляційну скаргу подано 22 квітня 2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту матеріалів провадження та апеляційної скарги захисника апеляційний суд не знайшов об`єктивних даних, які б підтвердили поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому відмовив захиснику в поновленні пропущеного строку.
Касаційний кримінальний суд не погоджується із таким висновком суду апеляційної інстанції, вважає його помилковим і таким, що не грунтується на матеріалах провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, 21 квітня 2020 року адвокат ОСОБА_6 копії апеляційної скарги з додатками на ухвалуХарківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2020 року подав до судуелектронною поштою
(а. с. 6885), а 22 квітня 2020 року здав ці документи на пошту (а. с. 66). Тобто в даному випадку семиденний строк не порушено, а тому підстав для застосування положень п. 4 ч. 3 ст. КПК у апеляційного суду не було.

Враховуючи наведене, виходячи із висновку апеляційного суду про те, що початок перебігу семиденного строку на апеляційне оскарження ухвалиХарківського районного суду Харківської області від 18 лютого2020 року для захисника слід обраховувати з моменту отримання копії цього судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_6 не пропустив указаний строк.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ч. 2 ст. 437 КПК колегія суддів у даному провадженні не в праві погіршити становище сторони захисту щодо тверджень про розгляд місцевим судом клопотання захисника без виклику сторін.
Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, а тому ухвала Харківського апеляційного суду від 9 червня 2020 року підлягає скасуванню, а касаційна скарга захисника - частковому задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Скасувати хвалу Харківського апеляційного суду від 9 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню

не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3