Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4244/15-к
Провадження № 1-кп/490/502/2016
У Х В А Л А
15 жовтня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
в зв`язку із вчиненням ним діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 в зв`язку із вчиненням ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України.

2. Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за можливе закрити це кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності.

3. Захисник у суді також просив про закриття цього кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків давності.

Особа, відносно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, заперечень проти закриття кримінального провадження за цією підставою не надав.

4. Потерпілі також не надали заперечень проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

5. За версією публічного обвинувачення, ОСОБА_7 вчинив діяння, що містять ознаки кримінальних правопорушень, за таких обставин.

5.1. 13.02.2015 приблизно о 12.45 годин [він], перебуваючи у бібліотеці "Філіал для юнаків", а саме: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 49-в, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний еамір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 знаходилась в іншій кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон торгової марки "Nokia-200" вартістю 370,00 гривень, який знаходився на стелажі біля книг.
Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збиток на вищевказану суму.
Як зазначають органи досудового розслідування та публічне обвинувачення, ці дії містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України.

5.2. 15 березня 2017 року, близько 11.55 год. [він же], перебуваючи у приміщенні бібліотеки ім. Кропивницького, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 143-а, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_10 залишила без нагляду на спинці крісла свою сумочку, шляхом вільного доступу з сумочки потерпілої викрав гаманець золотисто-чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1.525 гривень, який на праві власності належить ОСОБА_10 .
Як зазначають органи досудового розслідування та публічне обвинувачення, ці дії містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України.

6. Матеріали справи доводять, та сторони не заперечують того, що ОСОБА_6 як на момент вчинення кожного з вказаних діянь, так й на теперішній час є неосудним.

7. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про вчинення ОСОБА_6 будь-яких суспільно-небезпечних діянь після 15 березня 2017 року.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

8. Відповідно до частини 2 статті 19 Кримінального Кодексу України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

9. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло 3 роки.

10. Відповідно до частини 1 статті 512 Кримінального Процесуального Кодексу України судовий розгляд кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється … згідно із загальними правилами цього Кодексу.

11. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України:

1.Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
2.Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Таке робить розгляд справ за межами строків давності несправедливим.

З огляду на таке строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

/див., окрім іншого, рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, рішення від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", п. 137).

12. Відповідно до статті 49 Кримінального Кодексу України

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років /частина 2/.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років /частина 3/.

13. Відповідно до статті 286 Кримінального Процесуального Кодексу України суд розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за клопотання сторони кримінального провадження

Відповідно до частини 2 статті 288 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

14. Повертаючись до обставин цієї справи, суд, перш за все, відзначає, що чинний Кримінальний Кодекс України містить положення, враховуючи зміст яких можна виокремити низку обставин, що виключають застосування кримінальної відповідальності, якими, окрім іншого, вважаються:

-перебування особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, у стані неосудності;

-безумовне звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема, за спливом встановлених законом строків давності.

При цьому діюче законодавство не містить вказівок про те, що наявність однієї з таких обставин виключає можливість застосування іншої обставини.

Далі, не містить закон й застережень про неможливість під час розгляду клопотання про застосування до особи примусових заходів медичного характеру в зв`язку з її неосудністю вирішення питання про звільнення такої особи від кримінальної відповідальності за спливом строків давності.

Якщо ж пристати на протилежну точку зору, тоді слід прийти до висновку про те, що від судів стосовно соціально вразливої категорії - неосудних осіб - вимагалось би виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Таке б, відповідно до наведених вище норм, зокрема, міжнародного законодавство, зробило розгляд справи відносно неосудних осіб несправедливим, більше того, поставило б таких осіб у більш несприятливе становище, ніж осіб, які є осудними та свідомо вчинили злочин. Отже, протилежна точка зору є неприйнятною.

Отже, в межах цього кримінального проадження суд має вирішити по суті питання про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності саме в зв`язку зі сплиненням строків давності.

15. В цьому випадку стверджується про вчинення ОСОБА_6 протиправних діянь у період до 15 березня 2017 року.

При цьому відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України стверджувані діяння мають ознаки кримінальних проступків.

Строк давності в зв`язку з їх вчиненням не зупинявся та не переривався.

Отже, в цьому випадку є наявними усі підстави для не застосування до ОСОБА_6 кримінальної відповідальності не в зв`язку з його неосудністю, але - в зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності за спливом строків давності.

16. Приймаючи рішення, суд враховує також те, що таке звільнення є більш сприятливим для ОСОБА_6 , адже, на відміну від незастосування кримінальної відповідальності через неосудність, є безумовним та не тягне застосування до ОСОБА_6 будь-яких заходів примусового характеру.

Отже, ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, а провадження у справі відносно нього - закрити.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням ним діянь, що мають ознаки кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Провадження у справі про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 в зв`язку з вчиненням ним діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - закрити.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_12 =