Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/848/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009395 від 31.07.2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тургай Ерментаужського району Целіноградської області, Казахстан, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 2 місяці.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 31 липня 2016 року по 08 вересня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 звільнений в залі суду по відбуттю призначеного покарання.

Ухвалено про часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 16940 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн. - моральної шкоди.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд частково задовольнивши цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 не в повній мірі врахував рівень моральних та фізичних страждань потерпілої, які вона відчула у зв`язку зі смертю її чоловіка та які негативно вплинули на її звичайний спосіб життя, а також на психоемоційний стан під час вагітності, народження та виховання дитини без рідного батька та єдиного годувальника у родині.

З посиланням на положення ст.. 23, 1167 ЦК України, а також практику Верховного суду України, яка викладена у Постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4, адвокат ОСОБА_7 стверджує, що суд при ухваленні вироку неправильно вирішив справу в частині цивільного позову та не стягнув на користь потерпілої ОСОБА_10 всю суму пред`явлених вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні умисного вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині при слідуючих обставинах.
Так, 30.07.2016 року близько 23:40 годин ОСОБА_8 , знаходився поряд з будинком АДРЕСА_2 . В цей момент до ОСОБА_8 підійшов потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 на фоні раніше виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 підійшов до автомобіля ГАЗель, державний номерний знак НОМЕР_1 , яка стояла неподалік та належить ОСОБА_12 , де з боку водійських дверцят взяв предмет ззовні схожий на ніж. Помітивши, що до нього наближається ОСОБА_11 , ОСОБА_8 маючи умисел на вбивство потерпілого, діючи умисно та цілеспрямовано, повернувся до нього обличчям, та тримаючи в правій руці предмет, схожий на ніж, наніс ОСОБА_11 один удар вказаним ножем в область живота зліва, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді рани живота зліва, проникаючого в черевну порожнину з пошкодженням очеревини, брижі тонкого кишечника, лівої клубової артерії і супроводжуючої її вени з крововиливом в підлягаючі м`які тканини по ходу раневого каналу, вказане тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення. В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала в результаті гострої крововтрати (шок), яка розвинулась, як наслідок проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням очеревини тонкого кишечника, лівої клубової артерії і вени.
Заслухавши доповідача, з`ясувавши обставини справи, в межах доводів апеляційної скарги, в дебатах захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 та думку прокурора, які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який вказав, що довіряє суду і залишає вирішення питання щодо апеляційної скарги на розсуд суду, його захисника-адвоката ОСОБА_9 , який підтримав свого підзахисного і разом з тим, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 та в частині призначеного обвинуваченому покарання, адвокатом ОСОБА_7 або іншими учасникам судового провадження не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині - відсутні.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом з цим, колегія суддів відмічає, що відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

За змістом положень ч. 2 ст.127, ч.1, 5 та 7 ст. 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства; особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів, потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_13 , яка на завершальній стадії досудового розслідування подала цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь - 18 940 грн. завданої злочином матеріальної шкоди та 500 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Відповідно положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Під час розгляду справи, судом першої інстанції правильно встановлено наявність регламентованого законом юридичного складу, що є підставою для відшкодування завданої обвинуваченим - потерпілій матеріальної та моральної шкоди.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення цивільного позову, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку вказав, що враховує ступінь та глибину перенесених потерпілою ОСОБА_13 душевних стражданнях, яка на момент загибелі її чоловіка була вагітною, народила дитину та виховує її без батька, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан та нормальне життя.
З урахуванням цього, суд дійшов висновку про те, що стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 200 000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди буде достатнім, співмірним та виваженим.
З такими доводами та висновками місцевого суду, колегія суддів апеляційного суду не погоджується, оскільки ОСОБА_8 в результаті вбивства ОСОБА_11 , позбавив життя не тільки чоловіка ОСОБА_10 , а й батька ще ненародженої дитини, що призвело до заподіяння ОСОБА_14 тяжких моральних та фізичних страждань, що очевидно негативно вплинуло на її нормальне життя та психоемоційний стан.
Разом з цим, колегія суддів, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яку завдав обвинувачений ОСОБА_8 , не може не врахувати його майновий стан, який проживає разом з дружиною та малолітньої дитиною (2014 року народження) у сільській місцевості, не має постійної роботи та стабільного доходу, страждає від тяжкого захворювання, у зв`язку з чим згідно епікризу у листопаді 2020 року переніс операцію і потребує постійного догляду та подальшого лікування.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів, з урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час перегляду справи пояснив, що частково погасив і готовий у подальшому частково відшкодовувати завдану потерпілій матеріальну та моральну шкоду, дійшла висновку, що розмір морального відшкодування потерпілій ОСОБА_10 слід збільшити до 300 000 грн.
Саме такий розмір моральної шкоди, враховуючи характер і обсяг спричинених потерпілій страждань, на думку колегії суддів, буде відповідати принципам розумності і справедливості, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції, на підставі п.3 ч.1 ст. 408 КПК України - зміні, в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_15 на користь потерпілої ОСОБА_13 моральної шкоди .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2020 року кримінальному провадженні № 0009395 від 31 липня 2016 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України - змінити в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_15 на користь потерпілої ОСОБА_13 300 000 (триста тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В решті вказаний вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4