Справа № 646/2223/20
№ провадження 1-кс/646/1053/2020
У Х В А Л А

14.09.2020 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 01.04.2020 р., -

в с т а н о в и в:

14.04.2020 р. до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 01.04.2020 р. він звернувся до прокуратури Харківської області з заявою про кримінальне правопорушення, вчинене суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , що полягає у невиконані ухвали від 04.07.2019 р., постановленої цією ж суддею у справі № 640/12657/19, якою невмотивовано без зазначення точної причини продовжено строк подання відповідачем ДУ «ІМІ НАМНУ» відзиву до позову. До теперішнього часу, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, прокурором Харківської області відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви не внесено.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Додав, що на свою заяву про вчинений злочин він навіть не отримав відповідь від прокурора про результати її розгляду, що у свою чергу є неналежним виконанням своїх обов`язків прокурором.

Уповноважена особа прокуратури Харківської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги та враховуючи строк перебування скарги на розгляді, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності представника прокуратури Харківської області з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що 01.04.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Харківської області з заявою, в якій повідомив про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 367 КК України, вчинене суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.
Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.
Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про вчинення суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 злочину викликана його незгодою з процесуальним рішенням судді. Об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину заява скаржника не містить, а тому скарга на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 372 КПК України слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 01.04.2020 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.09.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1