Справа № 621/1903/20
Пр. № 1-кп/621/237/20
ВИРОК
28 липня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянкою України, має середньо-спеціальну освіту, не одружена, не працює, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судима,
у кримінальному проступку, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,
04.07.2020 року о 04:00 годині у ОСОБА_5 , яка перебувала за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязнених стосунків, виник умисел на завдання тілесного ушкодження ОСОБА_4 , яка прийшла за місцем проживання останньої.
Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 , біля під`їзду будинку за вказаною вище адресою, нанесла один удар дерев`яною палицею, яку мала при собі в область лобової частини голови ОСОБА_4 , від яких вона впала на землю, чим завдала потерпілій легкі тілесні ушкодження, у вигляді: синців на розгинальній частині правого передпліччя на задній частині правого плеча, на задній поверхні лівого плечового суглобу, садна в проекції лівого ліктьового згину, в проекції зовнішньої лодижки лівого гомілковостопного суглоба та легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, а саме: забиту рану в лобовій області.
Зазначеними діями ОСОБА_5 , вчинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_5 , вину у спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я визнала у повному обсязі. Показала суду про те, що 04.07.2020 близько 04:00 год., до неї прийшла ОСОБА_4 , почала кричати та розбила вікно, після чого вона взяла палицю вийшла на нанесла один удар в лобну частину голови потерпілої, від якого та впала на землю.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку і правильність кваліфікації її дій за частиною 2 статті 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- вчинення нею, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України кримінального проступку, а також конкретні обставини кримінального правопорушення;
- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається активне сприяння в розкритті злочину;
- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;
- відомості про особу обвинуваченої, яка в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судима, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебувала; не одружена; має малолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за місцем проживання скарг на її поведінку немає; не працює.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо вчинення кримінального проступку; обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання; відомостей, що характеризують особу обвинуваченої, а також щодо її майнового та сімейного стану, дотримуючись вимог частини 2 статті 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 , та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України, під час вирішення цивільного позову ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходив з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини 1 статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Потерпіла ОСОБА_4 , пред`явила до обвинуваченої ОСОБА_5 , цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4311 грн. 74 к. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн 00 к.
Обвинувачена цивільний позов визнала частково, а саме розмір матеріальної шкоди у сумі 4311 грн. 74 коп., заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з огляду на скрутне матеріальне становище.
На підтвердження вимог щодо матеріальної шкоди потерпілою надано копії документів щодо витрат на лікування. Так, вартість придбаних ліків на суму 4311 грн. 74 к.
Потерпіла ОСОБА_4 , отримала медичну допомогу саме під час лікування наслідків завдання їй тілесних ушкоджень, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого.
Отже, під час судового розгляду доведено завдання матеріальної шкоди на загальну суму 4311 грн 74 к., проти розміру якої, власне, не заперечувала обвинувачена.
На обґрунтування вимог щодо відшкодування моральної шкоди потерпіла посилалась на негативні наслідки неправомірних дій обвинуваченої.
Розмір моральної шкоди потерпіла оцінила у 10 000 грн.
Потерпіла довела як факт спричинення в результаті кримінального правопорушення моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, так і розмір моральної шкоди - 10 000 грн., який за встановлених фактичних обставин кримінального провадження відповідає вимогам розумності і справедливості.
За таких обставин позовна заява потерпілої підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_5 винною у кримінальному проступку, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: