Провадження № 1-кп/947/1120/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2020 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001424 від 18.05.2020 року відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва, Полтавської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2020 приблизно о 02:00 год., між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які перебували біля магазину «Гурман» по вул. Олександра Невського, 43 в м. Одесі, на підґрунті малозначного приводу виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту, знаходячись на відстані приблизно десять-двадцять метрів один від одного, ОСОБА_7 з метою нанесення тілесних ушкоджень через образи за нецензурну лайку ОСОБА_9 , несподівано почав бігти до останнього, який у той час йшов у протилежний бік, тримаючи при цьому у лівій руці дві скляні пляшки.

ОСОБА_9 , розуміючи наміри ОСОБА_7 , переклав одну скляну пляшку в праву руку, а лівою рукою, тримаючи іншу скляну пляшку пива фірми «Гараж» об`ємом 0,5 л, перевищуючи міри захисту, які явно не відповідали характеру та тяжкості наявної загрози (небезпечності посягання), умисно наніс один удар в область правої скроні ОСОБА_7 , спричинив тим самим останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, до складу якої входить: забій головного мозку середнього ступеню, переломи даху правої орбіти, правого великого крила клиноподібної кістки, зовнішньої та внутрішньої стінок правої очниці, виличної дуги справа виличного відростка лобної кістки справа, кісток носа, накопичення крові під-, надтвердою мозковою оболонкою в правій лобній ділянці, забійна рана нижньої повіки правого ока, синець повік правого ока, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В подальшому ОСОБА_7 доставлено до лікувального закладу, де йому надано медичну допомогу, а ОСОБА_10 зник з місця вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, зазначивши, що 17.05.2020 року він вийшов з магазину та побачив трьох людей, які сиділи та спілкувались та вирішив підійти до них. Підійшовши до них він представився, проте розмова не пішла та він вирішив піти, розвернувся та пішов у бік гаражів. Потім заніс покупки додому та о 00 годині 40 хвилин повернувся до магазину «Гурман». Вийшовши з магазину, він знову підійшов до компанії, хотів вибачитися, проте не вийшло. Після чого він вирішив піти додому, почав уходити та, почувши дзвін пляшки, розвернувся та побачив потерпілого, який знаходився на відстані 6 метрів, він наніс потерпілому удар боком кулака, пляшка вислизнула з рук, після чого він втік. Відповідаючи на питання учасників процесу, обвинувачений вказав, що він випив одну пляшку пива. Визнає, що наніс удар, проте це було з метою самозахисту.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 17.05.2020 року він зустрівся з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вони пішли гуляти. Приблизно о 12 годині ночі вони пішли в магазин «Гурман», після чого сиділи спілкувались на лавці. Підійшов обвинувачений і став розмовляти с ОСОБА_11 , з яким раніше знайомий не був. Вони попросили обвинуваченого піти, так як його розмова їм не сподобалась та він перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте обвинувачений став себе агресивно поводити, виражатися нецензурною лайкою, та погрожувати, потім пішов. Через деякий час вони вирішили йти додому, проходивши магазин, побачили обвинуваченого, який як раз виходив з магазину, він знов підійшов до них та почав спілкуватися, проте розмова не пішла. Обвинувачений відійшов на п`ять метрів та сказав в його сторону нецензурною лайкою, він вирішив підійти до нього, та вияснити навіщо він його ображає, коли підійшов до обвинуваченого, він його одразу ударив кулаком в око, в руках у обвинуваченого було дві пляшки, від удару він впав. Його друзі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підбігли до обвинуваченого, проте останній втік. На лікуванні він перебував три тижні, в Єврейській лікарні, що позначилось на його роботі, оскільки він не працював. Оплачував лікування він самостійно, обвинувачений ніякої допомоги не надавав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що з обвинуваченим не знайомий, потерпілий є його другом. 17.05.2020 року він зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , вони гуляли, потім пішли в мазанин «Гурман», що знаходився на вул. Невського в м. Одесі, після чого сиділи спілкувались біля магазину на лавці. До них підійшов обвинувачений, представився як його звати, був у стані алкогольного сп`яніння, став чіплятися, вони попросили його піти. Йдучи, обвинувачений почав їм погрожувати нецензурною лайкою та з агресією. Приблизно в 01 годині 00 хвилин вони стали розходиться по домам та побачили обвинуваченого, який виходив з магазину з двома пляшками. Він знов підійшов до них, та почав спілкуватися, вони його запитували чому він їм погрожував, та виражався нецензурною лайкою, але розмови не вийшло і вони сказали йому йти додому. Після чого обвинувачений відійшов від них приблизно на 3-5 метрів та почав кричати погрози та нецензурно лаявся і їх сторону. Потерпілий пішов до обвинуваченого, самого удару він не бачив, він почув звук розбитої пляшки, та побачив як потерпілий присів, а обвинувачений став тікати, він побіг за ним, проте останній втік. Підійшовши до потерпілого, він побачив, що у останнього розсічена брова, рядом лежала розбита пляшка.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим він не знайомий, потерпілий його друг. 17.05.2020 року вони відпочивали разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .. Момент удару він не бачив, оскільки відійшов до туалету, чув лише шуми, нецензурну лайку, та побачив потерпілого вже коли той лежав на полу.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначив, що він працює охоронцем магазину «Гурман», потерпілого знає як клієнта магазину. Дату не пам`ятає, приблизно три місяці назад, він знаходився на зміні, обвинувачений зайшов до магазину, купив цукерки. Оскільки обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, він попросив його піти. Через 15-20 хвилин обвинувачений повернувся до магазину та купив дві пляшки пива та вийшов на вулицю, де стояв спілкувався з потерпілим та його друзями. Через деякий час він вийшов на вулицю та побачив потерпілого з раною голови, викликали швидку допомогу.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого та свідків, в судовому засіданні також були дослідженні докази надані прокурором, які здобуті в ході досудового розслідування та підтверджують фактичні обставини заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_9 , а саме:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2020;

- заява потерпілого ОСОБА_7 від 18.05.2020 року, відповідно до якої потерпілий просить прийняти міри до невідомої особи, яка 17.05.2020 року близько 02:00 годин за адресою: вул. О. Невського, 43, м. Одеса, нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді обширних рублених ран обох повік;

- медична довідка від 17.05.2020 про звернення ОСОБА_7 до офтальмологічного медичного центру;

- довідка з Одеської Міської лікарні № 1 від 18.05.2020, про звернення потерпілого ОСОБА_7 в приймальне відділення та госпіталізацію з діагнозом ВПЧМТ, забій головного мозку, пневмоцефалія, багатоулам. перелом правої орбіти;

- протокол огляду місця події від 18.05.2020 року з ілюстративною таблицею до протоколу, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості біля будинку № 43 по вул. О. Невського в м. Одесі, на якій виявлено пляму, залишеною невідомою речовиною;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.05.2020 та опис вилучення на підставі ухвали суду, у приміщенні ТОВ «Гурман» до сервера з відеозаписом з камер відеоспостережень, та вилучення відеозапису;

- протокол огляду документу від 30.05.2020 року, відповідно до якого була оглянута відеозапис з камер внутрішнього відео спостереження, розташованих в універсамі «Гурман» за адресою: м. Одеса, вул. Ол. Невського, 43А, згідно якого зафіксовано знаходження обвинуваченого в магазині який вдягнений у куртку сіро-чорного кольору, спортивні штани та резинові капці, який чіпляється до відвідувачів магазину 00:18:18 с. Далі в 00:35:56:00 с. обвинувачений знов заходить до приміщення магазину , о 00:39:17 с. обвинувачений взявши два предмети (по одному в кожній руці), зовні схожі на пляшки прямує до виходу із магазину;

- протокол огляду документу від 30.05.2020 року, з диском який оглянутий в судовому засіданні, та на якому відеозапис з камер зовнішнього відео спостереження, розташованих на фасаді будинку № 43 по вул. Ол. Невського в м. Одесі. Відповідно до відеозапису, о 00:00:01 с. (відповідно до наявного напису «01:41:43») в кадрі з`являється особа чоловічої статі, яка вдягнена у куртку сіро-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору та резинові капці, (обвинувачений), який у лівій руці тримає 2 об`єкти, зовні схожі на пляшки, після чого о 00:00:06 (відповідно до наявного напису «01:41:48»), розвертається, щось говорить та вказує правою рукою у протилежний від початкового руху бік. О 00:00:10 с. (відповідно до наявного напису «01:41:52»), в кадрі з`являється особа, яка вдягнена у куртку чорного кольору, штани синього кольору та кросівки чорного кольору та тримаючи у правій руці предмет, зовні схожий на пляшку, (потерпілий), підбігає до обвинуваченого, який повертається, спочатку перекладає з лівої руки у праву 1 предмет, зовні схожий на пляшку, після чого, наносить один удар предметом який знаходиться у лівій руці, від якого потерпілий падає на асфальтоване покриття. Далі, о 00:00:20 с. обвинувачений розвертається та покидає поле зору камери;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав по фото особу, що представилась на ім`я ОСОБА_14 , та яка 17.05.2020 року близько о 02:00 годин, знаходячись неподалік універсаму «Гурман», розташованому на вул. Ол. Невського, 43А, завдала тілесних ушкоджень його знайомому ОСОБА_15 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав по фото особу, яка 17.05.2020 року, знаходячись біля універсаму «Гурман», розташованому на вул. Ол. Невського, 43А, завдала тілесних ушкоджень його знайомому ОСОБА_15 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав по фото особу, яка 17.05.2020 року приблизно о 02:00 годині біля магазину «Гурман» за адресою: м. Одеса, вул. Ол. Невського, 43, нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді удару лівою рукою в область правового ока;

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.06.2020 року, з відеозаписом, який оглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_7 надав пояснення та показав на місті яким чином та при яких обставинах, 16.05.2020 року обвинувачений наніс йому тілесні пошкодження;

- висновок експерта №1216 від 22.06.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 було виявлено наступне тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, до складу якої входить: забій головного мозку середнього ступеню, переломи даху правої орбіти, правого великого крила клиноподібної кістки, зовнішньої та внутрішньої стінок правої очниці, виличної дуги справа, виличного відростка лобної кістки справа, кісток носа, накопичення крові під-, над твердою мозковою оболонкою в правій лобній ділянці, забійна рана нижньої повіки правого ока, синець повік правого ока. Дане ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкоджені не відобразились. Не виключено, що дане ушкодження утворилося від удару скляною пляшкою повної рідини. Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могло бути причинено 16-17.05.2020 року. Дане ушкодження, згідно з п. 2.1.3 «б» «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Дане ушкодження нехарактерне для само спричинення.

Всі ці дослідженні докази суд визнає достовірними, належними та допустимими для встановлення усіх обставин справи та висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ст.124 КК України, поза розумними сумнівами.

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

При розгляді справ даної категорії необхідно також з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Як вбачається з п. 5 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Верховний Суд в постанові № 342/538/14-к від 26.04.2018 зазначив, що для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 124КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. При цьому відповідальність настає лише у випадку перевищення особою, яка захищається, меж необхідної оборони.

Судом встановлено, що з боку обвинуваченого був наявний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки останній умисно переклав з лівої руки у праву пляшку, та іншою рукою, в якій залишив другу пляшку, вдарив потерпілого, тобто була завдана явно більша шкода, ніж це було необхідно для негайного відвернення посягання. Крім того, відповідно до пояснень обвинуваченого в судовому засіданні, він переклав пляшку з однієї руки в іншу, з метою посилення удару, що також вказує на наявність умислу заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Зазначені обставини вказують на те, що обвинувачений розумів наслідки своїх дій та бажав їх настання, при цьому застосовані ним заходи захисту, а саме скляна пляшка з рідиною, якою він наносив удар, не відповідає характеру та ступеню небезпеки, яка йому загрожувала.

Як встановлено в судовому засіданні, з боку потерпілого дійсно існував акт суспільно небезпечного посягання на адресу ОСОБА_9 , який виразився у тому, що ОСОБА_7 , почувши погрози та нецензурну лайку ОСОБА_9 , несподівано почав бігти до останнього, що потягло за собою з боку обвинуваченого акт захисту, а саме, виконання дій які були вчинені з мотивом захисту прав і охоронюваних інтересів особи, що захищалася з його боку.

Разом з тим, в даному випадку обвинувачений мав змогу зреагувати іншим чином на вказані дії потерпілого, однак, одразу, переклавши пляшку з однієї руки в іншу, з метою посилення удару, вдарив потерпілого, що не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту.

Судом також встановлено, що спричиненню ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 передував конфлікт між ними, відповідно до показів допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , тому поведінка ОСОБА_7 , яка виразились у тому, що він почав несподівано бігти до обвинуваченого, сприймалась обвинуваченим ОСОБА_9 як реальна загроза його життю та здоров`ю. Таке сприйняття обумовлюється також тим, що дані події відбувались у вечірній час доби, при поганому освітленні, обвинувачений був один, а з потерпілим було ще двоє друзів, були відсутні сторонні особи, які могли б надати допомогу.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений діяв в стані необхідної оборони та її меж не перевищував, оскільки його дії з захисту свого життя та здоров`я є правомірними, вчиненими в межах необхідної оборони від протиправного посягання потерпілого ОСОБА_7 , яке було наявним, дійсним та дієвим, у зв`язку з чим, в діях обвинуваченого не вбачається умисел на причинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і не знаходить складу злочину, тому обвинувачений підлягає виправданню, є необґрунтованими і не відповідають встановленим у судовому засіданні вищевикладеним обставинам.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження, і кваліфікує його дії за ст. 124 КК України, тобто умисному заподіянні тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Призначаючи обвинуваченому покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутні.

Обставин, що згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 , покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого є доцільним призначення покарання у вигляді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову, суд виходить з наступного.

Потерпілий ОСОБА_7 , у зв`язку із заподіянням шкоди, заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, матеріальної шкоди в сумі 22 678 (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят вісім ) гривень 71 (сімдесят одна) копійок, та судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч).

В обґрунтування матеріальної шкоди потерпілий зазначив, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень, він перебував на лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР та отримав оперативне лікування. Під час лікування ним були понесені матеріальні витрати на обстеження та придбання ліків для проведення операції та подальшого лікування, що підтверджується чеками на загальну суму 22 678, 71 гривень.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Суд, дослідивши документи, які були надані цивільним позивачем ОСОБА_7 в обґрунтування цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме фіскальні чеки на загальну суму 22 678, 71 гривень, зокрема, на обстеження та придбання ліків, дійшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_9 на користь цивільного позивача ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 22 678 (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 71 (сімдесят одна) копійок, що підтверджено цивільним позивачем документально та зазначені матеріальні збитки були завдані ОСОБА_7 з вини та діями обвинуваченого, внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень.

В обґрунтування моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок незаконних дій ОСОБА_9 йому було завдано непоправиму моральну шкоду, що полягає у сильних фізичних та душевних стражданнях, оскільки після події він не зміг вийти та стати до роботи, не міг повноцінно працювати та заробляти на життя. Крім того, заподіяння моральної шкоди обґрунтовується тим, що потерпілий на деякий час втратив зв`язок зі своїми близькими людьми, не міг займатися професійною діяльністю, вести активне громадське життя.

При вирішенні питання щодо цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд враховує, що згідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, тому суд виходить із того, що у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень, подальшого лікування, потерпілий переніс моральні страждання та психологічний стрес, що потягло до суттєвих негативних змін в його подальшому житті.

Згідно п. 2, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена йому моральна шкода, ступінь вини та соціальний статус обвинуваченого, який не відшкодував завдану шкоду, а також враховуючи вимоги ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди, в розмірі 10 000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

Щодо позовних вимог потерпілого про стягнення судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Натомість, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України - процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. Тобто положення кримінального процесуального законодавства щодо цивільного позову та положення, які стосуються процесуальних витрат, до яких відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу, не є тотожними за своєю суттю.

Суд також бере до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року, відповідно до якої, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.

Крім того, на підтвердження відповідності понесених витрат на правову допомогу позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, угоди про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, квитанцій, а лише в цивільному позові вказана сума таких витрат, який судом до уваги не береться. Відсутність відповідних доказів не дає можливості суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 про стягнення процесуальних витрат на правову допомогу відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

На підставі п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити і стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченого 22 678 (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 71 (сімдесят одна) копійок.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченого 10 000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речовий доказ 1 відеозапис під назвою «IMG_6890», тривалістю 01 хв. 10 сек. На одному оптичному носію 1 DWD+R диску білого кольору з написом «Axent ICH LIEBE PERFEKTION 47 GB 120 min 16x», зберігати в матеріалах кримінального провадження №0001424 від 18.05.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1