Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-в/733/8/21
Єдиний унікальний №733/1339/16-к
Ухвала
Іменем України

22 січня 2021 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника органу пробації ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 та
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнівка Ічнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , директора з матеріально технічного постачання ТОВ «Транс-Торг Ічня», засудженого 04 листопада 2016 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня 2019 року не відбута частина основного покарання замінена на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20% заробітку, ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2020 року звільненого умовно-достроково від відбування основного покарання у виді виправних робіт на не відбутий строк 8місяців 4 дні,

установив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, посилаючись на те, що він засуджений Ічнянським районним судом Чернігівської області 04 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня 2019 року йому не відбуту частину покарання замінено на 2 роки виправних робіт з відрахуванням у дохід держави 20% заробітку. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2020 року його звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді виправних робіт на не відбутий строк 8місяців 4 дні. За час відбування покарання він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджується виключно позитивним характеристиками як з місця проживання, так і з місця роботи, при цьому до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, порядок та умови відбування додаткового покарання не порушував, транспортними засобами не керує, що є підставою для звільнення його від відбування додаткового покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його звільнити від додаткового покарання.
У судовому засіданні представник Ічнянського РС філії ДУ «Центр пробації» не заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання ОСОБА_4 з посиланням на те, що останній не відбув половину додаткового покарання.
Заслухавши засудженого, представника органу пробації, думку прокурора, та дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна не відбутої частини більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

Таким чином, з огляду на п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування не лише основного, а і додаткового покарання, призначеного за необережний тяжкий злочин, може бути застосоване при дотриманні сумлінної поведінки і ставлення до праці та відбуття засудженим не менше половини строку покарання.

Строк додаткового покарання, виходячи із норм ч. 3 ст. 55 КК України обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Як убачається з матеріалів ОСОБА_4 засуджений вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня 2019 року засудженому ОСОБА_4 за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 16.02.2017 року не відбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі 3 роки 298 днів замінено на 2 роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2020 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді виправних робіт на не відбутий строк 8місяців 4 дні.

Після умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 перебуває на обліку Ічнянському РС філії ДУ «Центр пробації».
Таким чином засуджений ОСОБА_4 після умовно-дострокового звільнення від основного покарання не відбув половину строку призначеного додаткового покарання, що є підставою для відмови у задоволенні його клопотання.
Керуючись ст. 55, 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1