Справа № 629/3291/20
Провадження № 1-кс/629/703/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за №0000860 від 22.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.146 ч.2,189 ч.2 КК України, -
встановив:

Слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 24.07.2020 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.146 ч.2,189 ч.2 КК України.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідчий вказує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, за попередньою змовою групою осіб, 17.07.2020 року, близько 16-00 год., на автомобілі марки HYUNDAI ELANTRA, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали до місця проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , куди близько 16-40, приїхав ОСОБА_9 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом вимагання, почали виказувати погрози спричинення тяжких тілесних ушкоджень та вимагати від ОСОБА_9 сплати грошових коштів в сумі 20000 доларів США, після чого змусили ОСОБА_9 , проти його волі, поїхати з ними до м.Харкова.
ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальність виказаних в його адресу погроз, побоюючись за своє здоров`я і життя, проти власної волі, вимушений був поїхати на своєму автомобілі марки AUDI 100, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до м.Харкова, а ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , супроводжували його на автомобілі марки HYUNDAI ELANTRA, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Цього ж дня, близько 00-00 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_9 проти його волі, на автомобілі останнього марки AUDI 100, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернулися до смт.Кегичівка Харківської області, де біля будинку 25 по вул.8 Березня пред`явили вимогу батьку ОСОБА_9 ОСОБА_10 передати їм грошові кошти в сумі 20000 доларів США, за звільнення ОСОБА_9 , після чого, продовжуючи утримувати останнього проти його волі, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на автомобілі марки AUDI 100, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернулися до м.Харкова, де перебували у невстановленому досудовим слідством місці до 19.07.2020 року.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу групи, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_9 , разом з батьком останнього ОСОБА_10 , 19.07.2020 року на автомобілях марки HYUNDAI ELANTRA, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 » та марки AUDI 100, реєстраційний номер НОМЕР_2 , переїхали до м.Києва, де примушували ОСОБА_9 оформити кредит та передати їм обумовлену суму грошових коштів в розмірі 20000 доларів США.
Далі, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у невстановленому в ході досудового слідства місці утримували ОСОБА_9 проти його волі в м.Києві, до 22.07.2020 року.
Так як ОСОБА_9 не вдалося оформити договір кредиту в м.Київ, 22.07.2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_9 , разом з батьком останнього ОСОБА_10 , на вищевказаних автомобілях, повернувшись до м.Харкова, продовжили утримувати ОСОБА_9 проти його волі у невстановленому в ході досудового розслідування місці та вимагають від нього і ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 20000 доларів США.
23.07.2020 року, в період часу з 15-00 год. по 15-20 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , приїхавши на автомобілях HYUNDAI ELANTRA червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 до прикордонного пункту пропуску Гоптівка, який розташований поблизу села Гоптівка Дергачівського району Харківської області, утримуючи ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10
ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальність виказаних на адресу ОСОБА_9 погроз, побоюючись за своє та ОСОБА_9 життя і здоров`я у супроводі з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 направились до прикордонного пункту для отримання грошових коштів, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , залишилися в автомобілі, де чекали останніх.
Через деякий час ОСОБА_10 повернувся до автомобіля HYUNDAI ELANTRA червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходилися ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та утримуваний проти його волі ОСОБА_9 , та передав ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , через ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 20000 доларів США.
За даним фактом внесено відомості до ЄРДР №0000860 за ч.2 ст.189 КК України та №0000861 за ч.2 ст.146 КК України, які були об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000860.
23.07.2020 року, згідно ст.208 КПК України, ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень о 15-20 год., протокол №46/86 та доставлений до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області.
За даним фактом 24.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.2,146 ч.2 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Крім того суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку підозрюваного і його захисника - адвоката ОСОБА_5 , які наполягали на застосуванні до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, внаслідок не доведення прокурором існуючих ризиків, вислухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочини, один із яких є тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, не одружений, не працює, у зв`язку з чим не має соціально сталих зв`язків, враховуючи встановлені існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, відсутність тісних соціальних зв`язків та місця роботи, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.
Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.
При цьому, суд враховує, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.ст.177,182,183,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000860 від 22.07.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою визначити до шістдесяти днів, до 20.09.2020 року.
Розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначати.
В задоволенні клопотання підозрюваного та захисника про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 .
Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору, для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1