ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1264/20

Провадження № 1-кп/486/160/2020

20 листопада 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 05.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000457, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 21.02.2020 року близько 04.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та вимагаючи залишити помешкання.

Продовжуючи свої протиправні дії 19.06.2020 року близько 22.00 год. ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на систематичне вчинення психологічного та економічного насильства над матір`ю, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та вимагаючи залишити помешкання.

Також 04.08.2020 року близько 15.00 год. ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на систематичне вчинення психологічного та економічного насильства над матір`ю, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та вимагаючи залишити помешкання.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо матері (домашнє насильство).

19.08.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000457.

Відповідно до умов вказаної угоди потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000457, за спільною ініціативою та добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126-1 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт, обставиною, яка пом`якшує покарання визнали щире каяття, обтяжуючих покарання обставин не встановили. Також в угоді зазначено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд вважає, що вищевказана угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла та обвинувачений підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідності до п.1) ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи обвинуваченого, враховуючи позицію потерпілої, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим і потерпілою відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 126-1 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази у справі відсутні.

А тому, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення укладену 19 серпня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному 05.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000457, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1