Справа № 728/855/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/661/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.020.270.000.000.108, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 ухвалено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4308 грн. 37 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Накладений у справі арешт ухвалено скасувати.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок місцевого суду змінити, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Зазначає, що покарання, призначене судом першої інстанції є занадто суворим. Вказує, що активно сприяв розкриттю злочину, однак ця обставина, яка пом`якшує покарання, залишилася поза увагою місцевого суду. Звертає увагу, що намагався в добровільному порядку відшкодувати потерпілій моральну шкоду: надсилав грошовий переказ і лист із вибаченням. Завіряє, що й надалі буде підтримувати сім`ю загиблого. Зазначає, що має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка наразі не працює. Вказує, що за місцем проживання характеризується позитивно, судимостей не має.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 08 квітня 2020 року, близько 21 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302-414», д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Б. Хмельницького у м. Бахмачі Чернігівської області, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який стояв на проїжджій частині ближче до правого краю по напрямку руху автомобіля. Після наїзду на пішохода ОСОБА_6 з місця пригоди зник.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у мить спричинення. Смерть ОСОБА_8 настала в кареті екстреної медичної допомоги при транспортуванні до КНП «Бахмацька ЦРЛ» від гострої крововтрати.

У цій дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3, п. 12.3 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому зв`язку з її наслідками.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту і обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування і місцевим судом за ч. 2 ст. 286 КК України.

Фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не заперечувалися і дослідження доказів, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення перевірці апеляційним судом не підлягають.

Місцевий суд, при призначенні покарання ОСОБА_6 , дотримався вимог ст. 65 КК України: врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а саме зникнення з місця пригоди, вимогу потерпілої про призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, особу винуватого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, постійного місця проживання та характеристики, яка не містить негативної інформації, не судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого і виходячи із якої існує високий ризик небезпеки для суспільства, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_6 місцевим судом, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі і є справедливим, а тому підстав для скасування вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4