Провадження № 1-кп/161/407/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001880, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, розлученого, працюючого столяром на ТОВ «Тронус», мешканця АДРЕСА_2 , не судимого;

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2017, зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про вказаний судовий наказ, являючись дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з офіційних та неофіційних джерел, діючи з прямим умислом, злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, з доходів аліменти не сплачував упродовж значного проміжку часу, заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Другого відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з вересня 2017 року по 01 грудня 2020 року становить 39161,58 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1ст.164 КК України, тобто злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини визнав повністю та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суду дав показання, що дійсно, з 19.09.2017 не сплачував аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась в зв`язку зі станом здоров`я, подала заяву про розгляд справив у її відсутності, збитки їх не відшкодовано. Щодо міри покарання покладалась на погляд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, зобов`язався погасити заборгованість по аліментах протягом нетривалого часу, та сплачувати кошти на утримання дитини в подальшому, тому, з врахуванням наявності постійного місця роботи, що унеможливлює призначити покарання у виді громадських робіт, суд призначає покарання в межах санкції ст.164 ч.1 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1