Справа № 352/1543/20
Провадження № 11-кп/4808/501/20
Категорія ст. 199 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні кримінальне провадження №0000048 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Тисменицького районного суду від 5.10.2020 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1

засуджено: - за ст. 204 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів;

- за ст.204 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення;

- за ст.199 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки і 2 (два) місяці.

На підставі ст.70 ч.1 КК України визначено йому остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - позбавлення волі на 3 роки і 2 місяці з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та відповідними обов`язками згідно ст.76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_6 , маючи на меті отримання прибутку від здійснення незаконної діяльності, у другій половині березня 2020 року організував незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут спирту етилового, алкогольних напоїв (горілки, коньяку).

Крім цього судом визнано доведеним, що впродовж березня 2020 року червня 2020 року ОСОБА_6 незаконно придбавав, зберігав з метою використання при продажу товарів підроблені марки акцизного податку на алкогольні напої, а також збував такі незаконно одержані марки акцизного податку.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , вважає вирок незаконним в частині покарання. Стверджує, що судом не правомірно призначено покарання за сукупністю вчинених ним кримінальних правопорушень, оскільки особливість призначення штрафу як основного або додаткового покарання полягає в тому, що складанню з іншими видами покарань воно не підлягає і в усіх випадках призначається й виконується самостійно. Таким чином, судом незаконно звільнено обвинуваченого від відбування покарання за вчинений ним злочин, передбачений ст. 204 ч.1 КК України, який віднесено до господарських злочинів і яким передбачено відповідальність за окремі дії винного. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ст. 204 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих доходів громадян, що становить 85 тис. грн, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів; за ст. 204 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення; за ст. 199 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 2 місяці. На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі більш суворим, тобто у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 2 місяці з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення. Крім того, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, який на підставі ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді 3 років і 2 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням на нього відповідних обов`язків згідно ст. 76 КК України.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, дослідивши окремі дані про особу винного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційні доводи прокурора про незаконність й необґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_6 , колегія суддів визнає необґрунтованими.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України та ст.ст. 50, 65 ККУмає бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а призначене ним засудженій особі покарання законним й справедливим.

Оскаржений вирок в частині покарання в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

При призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів суд відповідно до вимог ст. 70 ч.1 ККУ шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим цілком правильно призначив йому позбавлення волі на 3 роки і 2 місяці з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених товарів, без штрафу.

Обравши шлях поглинення покарань, а не їх складання, суд правильно відповідно до змісту ст. 70 ч.1 ККУ поглинув призначений обвинуваченому штраф за один із злочинів більш суворим покаранням у виді позбавлення волі за інші злочини.

Такий шлях поглинення штрафу цілком відповідає п.22 ч.4 Постанови ПВС України від 24.10.20203 року№ 7«Про практику призначення кримінального покарання». Згідно цього пункту постанови суд міг звернути штраф до самостійного виконання, якщо б не застосував шлях поглинення покарань.

Поглинати штраф не можна лише у випадку складання (повного чи часткового) покарань, але суд обрав шлях їх поглинення, що дозволено законом.

Прокурор в апеляції просить штраф звернути до самостійного виконання.

Однак це є неможливим у зв`язку з тим, що він рекомендує використати той самий шлях, який застосував суд- поглинення покарань за сукупністю злочинів. Якщо б в апеляції прокурора ставилось питання про складання покарань, то це могло б бути законною підставою для задоволення його апеляційних доводів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що немає законних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, тому залишає вироку суду без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Тисменицького районного суду від 5.10.2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5