Справа № 1-4/11
Провадження № 1-в/159/136/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
11 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2011 його засуджено за ст. 27 ч.5, ст. 191 ч.5, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на 2 роки з конфіскацією майна. На підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, 13.01.2016 його звільнено з-під варти негайно, як такого, що повністю відбув покарання. Оскільки більш як половина строку погашення судимості закінчилась, він зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, ОСОБА_4 просив зняти з нього судимість.

Клопотання слід задовольнити.

Згідно ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_4 15.03.2011 засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ст.71 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на 2 роки з конфіскацією майна.
Вирок набрав законної сили 26.07.2011 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2016 ОСОБА_4 звільнено з-під варти негайно, як такого, що повністю відбув покарання.
ОСОБА_4 працює в ТОВ «Преміум Фінанс» на посаді касира головного офісу з 03 березня по теперішній час.
Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, віднесений до особливо тяжких.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 КК України та п. п. 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. При вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчиненні злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість.

Строки погашення судимості визначені ст. 89 КК України.

Пунктом 9 ст. 89 КК України передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року № 4652-VI).

Зміни у вказану статтю внесені Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014, що набрав чинності 25.01.2015.

На момент вчинення ОСОБА_4 злочину була чинною редакція ст. 91 КК України, якою допускалося дострокове зняття судимості за усі злочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст.5 КК України регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» звернуто увагу на те, що судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 КК України з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК України, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суд виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості. Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду, тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.

При розгляді клопотання суд застосовує редакцію кримінального закону, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 злочину, так як вона поліпшує його становище порівняно із діючою редакцією ст. 91 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин у 2009 році, тобто до вступу в силу Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014, що набрав чинності 25.01.2015, яким внесено зміни в ст. 91 КК України, що погіршують його становище, суд прийшов до висновку, що у цьому випадку підлягає до застосування ст. 91 КК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, згідно з якою, умовою для зняття судимості є закінчення половини строку погашення судимості, зазначеного в п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України.

Враховуючи, що засуджений відбув більше половини строку погашення судимості, зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення ( ОСОБА_4 має сталі соціальні зв`язки, працює, заслуживши довір`я на роботі, не допускає правопорушень, а отже, слід створити йому умови для остаточного закріплення у соціумі) суд прийшов до висновку, що подане клопотання про зняття судимості є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.88-91 КК України, ст. ст. 5, 376, 538, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Зняти з ОСОБА_4 судимість за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2011 до закінчення строку, зазначеного у п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий:
ОСОБА_1