Справа № 542/1738/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/7/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
- 04.12.2019 року кримінальне провадження № 60002572 від 23.10.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України скеровано до Індустріального районного суду Харківської області. Дані про рішення по справі відсутні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
19.11.2019 року ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, прийшов до дачного господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав п`ять оцинкованих листів розміром 1,20x2,0 м, товщиною 0,25 мм, вартістю 144 грн. за один лист згідно висновку про визначення вартості майна № 171/19 від 05.12.2019 року, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 720 грн.
Викраденими оцинкованими листами металу ОСОБА_4 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.
Окрім того, 14.01.2020 року ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, прийшов до дачного господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з території господарства металеву ванну розміром 170x75 см вартістю 700,00 грн., металевий кутик 40x40 мм довжиною 1,39 м вартістю 54,00 грн., металевий кутик 30x30 мм довжиною 0,835 м вартістю 21,00 грн., згідно висновку про визначення вартості майна № 18/20 від 06.02.2020 року, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 775,00 грн.
Викраденим ОСОБА_4 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, ствердивши факт вчинення повторно крадіжки в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій, кількість та вартість викраденого. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Зважаючи на те, що обвинувачений свою винність у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, підготовленої провідним інспектором Новосанжарського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, на спецобліку у лікаря нарколога не перебуває, не працює, приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 83 від 02.03.2020 року ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь наявного у ОСОБА_4 вродженого недоумства у поєднанні з емоційно-вольовими розладами позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу. ОСОБА_4 під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 КК України не підпадає, але підпадає під дію ст. 20 КК України. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд вважає, що призначене таким чином покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази три оцинковані листи металу, які передані ОСОБА_6 під зберігальну розписку, залишити власнику, металеву ванну розміром 170х75 см, металеві кутики 40х40 мм та 30х30 мм, що повернуті ОСОБА_6 , залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1