29.09.2020 Провадження № 1-кп/331/534/2020
Єдиний унікальний номер 331/2952/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
26.07.2020 р., з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народжен-
ня, уродженця с.Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області,
укукраїнця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не
одруженого, який не має місця реєстрації, проживав у
АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не засудженого,
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
ОСОБА_8 , будучи особою, яка вчинила злочин, передбачений ст.187 ч.3 КК України, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
26 липня 2020 р., приблизно о 18 год. 10 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на від-крите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого зба-гачення, знаходячись у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, підійшов зі спини до ОСОБА_9 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, шляхом ривка відкрито викрав належне ОСОБА_9 майном, а саме:
- кулон із золота 585 проби у вигляді літери «Л» вартістю 1500 грн.,
- кулон із золота 585 проби у вигляді серця вартістю 1700 грн.,
- кулон із золота 585 проби у вигляді літери «Л» з декоративним камінням вартістю 2300 грн.,
- ланцюжок із золота 585 проби вартістю 3100 грн.,
- ланцюжок із білого золота 585 проби вартістю 3600 грн.,
- сумку жіночу зі штучної шкіри чорного кольору вартістю 293 грн. 34 коп.,
- гаманець жіночий зі штучної шкіри червоного кольору вартістю 66 грн. 67 коп.,
- грошові кошти в сумі 5 долларів США,
- грошові кошти в сумі 10 євро,
- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3S», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору, вартістю 1283 грн. 34 коп.,
- силіконовий матовий чохол чорного кольору, вартістю 96 грн. 43 коп.,
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у скоєнні злочину визнав у повному обсязі, пояснив, що влітку, наприкінці липня, приблизно о 18 годині
він йшов по дорозі, побачив потерпілу, яка заходила до під`їзду. Він підійшов ззаду та зірвав із шиї потерпілої ланцюжок, який розірвався та залишився на потерпілій. Потім він вирвав з руки потерпілої сумку, лямки якої також розірвалися. Усвідомивши, що він накоїв, він повернув вик-радені речі потерпілій, вибачився та просив не викликати співробітників поліції. До під`їзду також зайшли сусіди. Потім, у під`їзді вони дочекалися поліцейських, які вилучили належне потерпілій майно.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвину-ваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого, стосуються цивільного позову, судових витрат та речових доказів.
Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що вона поверталася додому з магазину, йшла разом із собакою. У неї на шиї були ланцюжки, які переплелися між собою. Коли вона зайшла в під`їзд, пройшла перші вхідні двері, то відчула, що хтось смикнув за ланцюжок, подумала навіть, що хтось пошуткував. Ланцюжок розірвався. Потім вона пройшла другі вхідні двері, в цей час обвинувачений вирвав у неї жіночу сумку, лямки якої розірвалися. Після цього, обвинувачений, разом з її сумкою побіг у бік ліфтів, але там немає іншого виходу з під`їзду, там тупік, тому обвинувачений повернувся до неї, кинув їй сумку, просив не викликати поліцію, але вона була в шоковому стані, кричала. В цей час до під`їзду зайшли сусіди, які також перешкодили викрадачу втекти з під`їзду.
Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, матеріали кримінального провад-ження щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст.187 ч.3 КК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримі-нального правопорушення, та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого повторно.
Також, аналізуючи показання обвинуваченого щодо добровільного повернення викраде-ного майна потерпілій одразу після вчинення кримінального правопорушення, суд критично їх оцінює, та вважає, що ці показання спрямовані на пом`якшення відповідальності, є способом захисту, оскільки, після заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_8 мав реальну мож-ливість розпорядитися викраденим майном, але не розрахував, що в під`їзді відсутній інший вихід, через який він мав би залишити місце вчинення злочину.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наяв-ність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчи-неного кримінального правопорушення, об`єм обвинувачення, майнова шкода частково відшко-дована шляхом повернення викраденого майна, думку потерпілої щодо призначення обвинува-ченому покарання на розсуд суду, яка також вважає, що він повинен понести покарання, можливо більш м`яке, чим передбачено законом, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, знаходився на лікуванні в Дніпропетровській психіатричній лікарні з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; не має постійного джерела доходів, не має місця реєстрації, та вважає неможливим його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України, а також для застосування положень ст.69 КК України.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 просила стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду з урахування повернутого їй майна, в іншій частині просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов визнав у повному обсязі.
Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням
або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результа-тами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомір-ними діями особистим немайновим правам фізичної відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (справи «Савула проти України»
В даному кримінальному провадженні викрадене у потерпілої майно визнано речовими доказами та воно повернуто ОСОБА_9 , проти чого не заперечує сама потерпіла.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- викрадене майно, передане на відповідальне зберігання потерпілій, слід залишити Шевчен-
ОСОБА_10 за належністю;
- мобільний телефон «Nokia» у корпусі червоного кольору із сім-карткою «Київстар», який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Олександрівського ВП за квитанцією від 02.08.2020 р., номер книги обліку речових доказів 1709, порядковий номер 7038, слід повернути ОСОБА_8 за належністю.
По справі є судові витрати за проведення експертизи. Враховуючи, що суду не надано
розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки, оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2020 р. від-носно ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховувати з 26.07.2020 р. з 18 год. 20 хв., з цієї дати суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання, міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно
ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 26 липня 2020 року.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- викрадене майно, передане на відповідальне зберігання потерпілій, залишити ОСОБА_9 за належністю;
- мобільний телефон «Nokia» у корпусі червоного кольору із сім-карткою «Київстар», який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Олександрівського ВП за квитанцією від 02.08.2020 р., номер книги обліку речових доказів 1709, порядковий номер 7038, - повернути ОСОБА_8 за належністю.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_12