У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/2031/20
Номер провадження 1-кс/348/538/20

30 жовтня 2020 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та надійшло в провадження слідчого судді 28.10.2020 року.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від 26.10.2020 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2020 року приблизно о 09:25 год. водій автомобіля марки «Мерседес Бенс», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , рухаючись автодорогою сполученням Делятин-Раківчик, у напрямку смт. Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, проїзджаючи ділянку дороги, що по вул. Незалежності в смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, не обрав безпечної швидкості та допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , яка переїздила проїзджу частину. Внаслідок даної події ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від 26.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий зазначає, що 26.10.2020 року під час огляду місця події, який проводився по вул. Незалежності у смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який передано на зберігання філії «Надвірнянський райавтодор» дочірного підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Соборна, 4.

У кримінальному провадженні транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та мікрооб`єкти, які вилучені із передньої частини данного автомобіля визнано речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , зберіг на собі сліди вчинення злочину та може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просить у встановленому законом порядку накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав повністю з підстав, наведених в ньому, та просив його задоволити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучений під час проведення огляду місця події 26.10.2020 року автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , є речовим доказом кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення та може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на нього арешт.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя констатує, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту, визначеної п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження як речового доказу, заборонивши користуватися, розпоряджатися ним та відчужувати його.

Обставин, які підтверджують, що заборона користування даним рухомим майном призведе до наслідків, визначених в ч.10 ст.170 КПК України, матеріалами провадження не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, та слід накласти арешт на рухоме майно із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувачів майна, оскільки автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , що був вилучений в ході проведення огляду місця події, є речовим доказом кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення та може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задоволити.
Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на:
- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 .
- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI» із реєстраційним номером НОМЕР_1 направити на зберігання філії «Надвірнянський райавтодор» дочірного підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Соборна, 4, Івано-Франківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1