Справа № 211/6603/20
Провадження № 1-кс/211/972/20
У Х В А Л А
іменем України

14 листопада 2020 року Слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з участю: секретаря ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Довгинцівського ВП КВП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 від 13.11.2020 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новоюлівка Апостоловського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має неповну загальну середню освіту, не одруженого, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засуджений, останній раз 26.12.2019 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Довгинцівського ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання зазначив, що матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 від 13.11.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2020 приблизно о 19 годинні 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від зупинки громадського транспорту «Автовокзал», розташованої по вул. Дніпровське шосе Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив не знайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на лавці зупиночного комплексу та тримав в своїх руках власний мобільний телефон HUAWEI Smart 2019 POT-LX1, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , зі вставленою в нього сім картою мобільного оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , та переглядав на вказаному мобільному телефоні відеозаписи. Спостерігаючи за діями потерпілого ОСОБА_6 , і оцінивши ситуацію його малозахищеності, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: вищевказаним мобільним телефоном. Реалізуючи раптово виниклий умисел, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_7 , підсів на лавку зупиночного комплексу поряд із потерпілим ОСОБА_6 та прямо ігноруючи присутність свідків та очевидців серед перехожих громадян, діючи із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, схопив правою рукою за шию потерпілого ОСОБА_6 , тим самим подолав волю до опору неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , а лівою вільною рукою, вихопив із рук неповнолітнього мобільний телефон, тим самим відкрито викрав чуже майно обернувши його на власну користь, спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , речовим доказом мобільним телефоном Хуавей та іншими зібраними доказами у сукупності.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважає, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів, він ніде офіційно не працює, не має постійного місця роботи та постійного заробітку, тобто не має засобів для існування, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення у громадському місці , в період значного скупчення людей, що свідчить про зухвалість його дій, в ході досудового розслідування не встановлено наявності у підозрюваного ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, а оскільки стаття, за якою пред`явлено підозру за класифікацією злочинів є тяжким та санкція передбачає позбавлення волі від 4 до 6 років, враховуючи наявні ризики, слідчий вважає/, що жоден більш м`який захід не може забезпечити запобігання наявним ризикам, а тому звернувся до суду з цим клопотанням.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_3 вважав, що клопотання слідчого не обгрунтоване, прокурором не доведено наявність ризикиів, вважав можливим обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що перебував у сильному алкогольному спянінні, тому і вчинив це кримінальне правопорушення. Просив не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд приймає до уваги, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки право обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

При обрання запобіжного заходу, суд враховує , особу підозрюваного, він не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має постійного заробітку, живе за рахунок тимчасових підробітків. Суд також приймає до уваги, що він неоднарозов судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, призначеного йому судом, правопорушення мало місце в громадському місці, за наявності сторонніх людей, із застосуванням насильства. Санкція ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років. З урахуванням всіх обставин , вважаю, що доводи прокурора про наявність ризиків доведені, залишаючись на свободі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від оранів досудового розслідування або суду. Тому незважаючи на презумпцію невинуватості, яка превалює над принципом поваги до свободи особистості, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, що в даному випадку відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції» та позиції ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року.

Крім того, суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, немає підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, так, як злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчиинений із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193-194, 206, 372КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Довгинцівського ВП КВП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155від 13.11.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без права внесення застави.

Строк тримання відраховувати з часу фактичного затримання 13 листопада 2020 року 19 год. 24 хв.
Строк дії ухвали - по 11 січня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10