УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р. слідчий суддя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0010669 від 29 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться матеріали досудового розслідування №0010669, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Разом з тим, як зазначає слідчий у клопотанні, просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, а саме матеріалів кримінального провадження, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий та представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу.

На підставі ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчий не довів значення речей і документів до яких просить тимчасовий доступ, для встановлення обставин у кримінальному провадженні; та можливість використання як доказів відомостей, що містяться у вказаних документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до документів, та не надав обґрунтування необхідності проведення вказаної слідчої дії.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст.ст. 131-132, 159-166, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0010669 від 29 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1