Справа № 509/250/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ОСОБА_3 погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000023 від 08.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 знаходиться кримінальне провадження № 0000023 від 08.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.01.2021 до чергової частини Овідіопольського ВП ГУНП в Одеської області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що в період часу з 12:00 год., 06.01.2021 по 09:00 год., 07.01.2021 року, невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом віджиму металево пластикового вікна проникла в домоволодіння звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 15000 доларів США та ювелірні вироби спричинивши при цьому матеріальні збитки заявнику на загальну суму 498000 гривень.

14.01.2021 потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав DVD+R диск на якому записано відео-запис з зовнішнього відео спостереження території домоволодіння, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з 06.01.2021 по 07.01.2021 року.

14.01.2021 відео запис зовнішнього відео спостереження території домоволодіння за вищевказаною адресою було оглянуто та винесено постанову про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів.
Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення факту та обставин у кримінальному провадженні, та являються речовим доказом, а також в подальшому вони стануть предметом експертних досліджень, у зв`язку із чим, просить про накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме:

- DVD+R диск на якому записано відео-запис з зовнішнього відео спостереження території домоволодіння, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з 06.01.2021 по 07.01.2021 року.

Речовий доказ зберігати при матеріалах кримінального провадження за №0000023 від 08.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1