ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/4314/20
Номер провадження 11-cc/819/636/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нова Каховка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, терміном до 23 грудня 2020 року, включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник послався на те, що ні в клопотанні слідчого, ні в оскаржуваній ухвалі при зазначенні підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не наведено жодного доказу того, що в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить належну поведінку та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Слідчий в клопотанні не зазначив жодного доказу щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозра ОСОБА_8 в інкримінованому злочині є необґрунтованою.

Доводи обвинувачення та твердження суду щодо можливості ухилення від органів досудового розслідування та суду, оскільки відсутні міцні соціальні зв`язки, не відповідає дійсності, оскільки підозрюваний проживає за місцем реєстрації, де спільно проживає разом з особою, з якою пов`язаний спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, але не перебувають у шлюбі, офіційно працевлаштований.

Повідомлена підозра є необґрунтованою, оскільки згідно пояснень підозрюваного від 25.10.2020 року, в час інкримінованого злочину перебував вдома.

Вчинення злочину в публічному місці, а саме неподалік ринку та дитячого майданчику є необґрунтованим, оскільки з додатків не вбачається наявність ринку та дитячого майданчику.

Ризик продовження вчинення інших кримінальних правопорушень є необґрунтованим, оскільки після останнього відбування покарання ОСОБА_8 офіційно працевлаштувався, проживає разом з особою, з якою пов`язаний спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, але не перебувають у шлюбі, має на утриманні дитину цивільної дружини.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків є надуманим, оскільки свідки попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів та можуть звернутися до правоохоронних органів щодо тиску на них.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника та підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, він офіційно не одружений, перебуває в цивільному шлюбі, раніше неодноразово судимий, може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого, знищити або сховати речі та документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час місцезнаходження предмету за допомогою якого він здійснював постріли та поранив потерпілого не встановлено, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, оскільки будь-яких пояснень з приводу врученої йому підозри не надав, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 25 жовтня 2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.15-16).

26 жовтня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (а.п.38-39).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 25 жовтня 2020 року (а.п.9-10), протоколах допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 (а.п.11-12, 23-24, 29-31), протоколах впізнання особи за фотознімками за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 (а.п.13-14, 25-26, 32-33), іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який неодноразово судимий, (а.п.34-35), звільнився з місць позбавлення волі 18 вересня 2019 року та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень, має зареєстроване місце проживання, офіційно не одружений, перебуває в цивільному шлюбі.

Інкримінований підозрюваному тяжкий злочин характеризується підвищеною суспільною небезпекою, з огляду на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється за ч.4 ст.296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_8 ігноруючи існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, безпричинно, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме травматичного пістолета, здійснив постріл в бік неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , 2004 року народження, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани правого передпліччя. Коли неповнолітній потерпілий, бажаючи захистити себе від реальної загрози своєму життю з боку підозрюваного, почав бігти від останнього в різні сторони, ОСОБА_8 , створюючи реальну загрозу життю та здоров`ю здійснив ще два постріли в бік неповнолітнього потерпілого.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, факт того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які стримували б його від ухилення від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки останні є неповнолітніми особами й особами похилого віку, а підозрюваний ознайомлений з їх анкетними даними, знищити або сховати речі та документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому що на даний час місцезнаходження предмету, за допомогою якого ОСОБА_8 здійснював постріли та поранив неповнолітнього потерпілого не встановлено, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дитину цивільної дружини, працевлаштований, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про, те що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Твердження апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, так само як про відсутність доказів щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, є необґрунтованим та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді: