Справа № 446/1805/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1319/20 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені№ 0000279 від 16.07.2020 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Старий Яричів Кам`янка-Бузького району (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ Про утворення та ліквідацію районів) Львівської області та жителя с. Хренів Кам`янка-Бузького району Львівської області, з загальною середньою освітою, одруженого, працюючого оператором ТзОВ ГРІНФІЛД, раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/895 від 06.08.2020р.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/894 від 13.08.2020р.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 32 коп. за проведення судової трасологічної та автотехнічної експертиз № 5180/5184 від 25.08.2020р.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 32 коп. за проведення судової трасологічної та автотехнічної експертиз № 5179/5183 від 25.08.2020р.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 32 коп. за проведення судової трасологічної та автотехнічної експертиз № 5177/5181 від 18.08.2020р.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 32 коп. за проведення судової трасологічної та автотехнічної експертиз № 5178/5182 від 25.08.2020р.
Арешт майна - автомобіля марки "RENAULT GRAND SCENIC" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 липня 2020 р. скасовано.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді застави продовжено до набрання вироком законної сили.
Заставу, внесену 20.07.2020 (квитанція № 2027-5916-1042-5115 від 20.07.2020 року), ОСОБА_11 в розмірі 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області, код: 26306742, банк одержувача - Державна казначейська служба України, № р/р UA0000757 призначення платежу судова застава за ОСОБА_6 - повернуто заставодавцю ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком ОСОБА_6 16 липня 2020 року о 15.40 годині, керуючи автомобілем марки Renault Grant Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на 516 км. + 900 м автодороги сполученням Київ-Чоп, рухаючись в напрямку м. Київ, в районі перехрестя з другорядною дорогою в напрямку с.Цеперів Кам`янка-Бузького району (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ Про утворення та ліквідацію районів) Львівської області, грубо порушив вимоги пункту 1.2 Розділу 1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, яким передбачено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів, пункту 2.9 яким передбачено що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пункту 12.1 яким передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Дорожня розмітка, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено та яку перетинати заборонено, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, з подальшим переміщенням на смугу руху гальмування, що примикає праворуч до смуги руху в напрямку м. Львів, тобто зустрічної для водія та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 , який в цей час вів свій велосипед та рухався по смузі руху розгону в зустрічному для водія напрямку, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: ліворуч в плевральній порожнині має місце повітря в передніх відділах товщиною до 27 мм. рідина з включенням повітря в задніх відділах товщиною до 11,7 мм ділянки ущільнення тканини в 83 праворуч та в нижній частці ліворуч; в лівій половині шиї, грудної клітки та задньобоковій поверхні живота наявна мякотканинна емфізема; ліворуч відмічається поперечний перелом верхніх відділів тіла лопатки, переломи 3-7-го ребер по задньо-аксилярній лінії, 8-11-го ребер по лопатковій лінії; уламкові злами обох кісток обох гомілок в с/3 та на межі в-с/3 із зміщенням; в черевній порожнині велика кількість рідкої крові та значна кількість згортків (біля 2л разом), які більше центровані в лівій половині живота і підребер`ї... виявлено розриви селезінки біля...полюсу з великою гематомою в ній, звідки іде підтікання крові...при ревізії органів черевної порожнини виявлено заочеревинні гематоми в ділянці...та селезінкового кутів, та в брижі тонкої кишки на відстані близько 15 см від ілеоцекального кута. Заочеревинна гематома в ділянці лівої нирки; в лівій плевральні порожнині візуалізується рідинний вміст товщиною до 30мм (400мл), що спричиняє компресійний ателектаз нижньої частки лівої легені. В 86 правої легені визначається лінійний фіброз тяж, що простягається до плеври. Переломи передніх відрізків 1-6,8-го ребер справа, 7-го зліва, задніх відрізків 3-10-го ребер зліва зі зміщенням фрагментів; ЗЧМТ, струс головного мозку, забійні рани волосистої частини голови, множинні забої, садна, поверхневі рани обличчя та встановлено діагноз: Важка поєднана травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійні рани волосистої частини голови. Множинні забої і садна обличчя. Тупа травма органів грудної клітки. Множинні злами ребер зліва. Злам лівої лопатки. Лівобічний пневмогемоторакс (22.07.2020р. забрано дренаж). Тупа травма органів черевної порожнини. Розрив селезінки (спленектомія 25.07.2020р.). Множинні злами кісток обох гомілок, які відносяться до тяжкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
На вирок суду прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням із визначеного іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно з ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В обґрунтування покликається на те, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість. Вказує, що суд першої інстанції не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не врахував та не надав належної оцінки обставинам вчинення кримінального правопорушення, ступеню його тяжкості та наслідкам, характеру та мотивам допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху. Підкреслює, що тяжкі наслідки вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений повинен був та міг передбачити, однак безвідповідально використав надане йому право керувати транспортним засобом.

05 січня 2021 року потерпілий ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу в якій просить залишити вирок суду першої інстанції без змін, так як обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував заподіяну шкоду, щиро кається у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а позбавлення права керувати транспортним засобом утруднить їх утримання та доїзд на роботу і додому.

11 січня 2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора та залишити вирок без змін. Вказує, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_6 відшкодував шкоду потерпілому, повністю оплатив лікування такого та купівлю лікарських препаратів, повністю визнав свою вину та сприяв досудовому розслідуванню.

Заслухавши виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується апеляційної скарги прокурора у справі про невідповідність вимогам закону призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що вирок в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового вироку в апеляційному порядку з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Також, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами. При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до цього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Крім цього, з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, тому судам при постановленні вироку слід обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.
При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначенні йому покарання, не додержався вказаних вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства.

На думку колегії суддів, доводи прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання в частині не призначення додаткового покарання, заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає право суду залежно від обставин, що мають значення, як призначити, так і не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Проте судом першої інстанції, не надано належної оцінки обставинам вчинення злочину та його наслідкам, а саме тому, що обвинувачений керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння порушив вимоги пункту 1.2 Розділу 1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, яким передбачено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів, пункту 2.9 яким передбачено що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пункту 12.1 яким передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Дорожня розмітка, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено та яку перетинати заборонено, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, з подальшим переміщенням на смугу руху гальмування, що примикає праворуч до смуги руху в напрямку м. Львів, тобто зустрічної для водія та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 , який в цей час вів свій велосипед та рухався по смузі руху розгону в зустрічному для водія напрямку.

На переконання колегії суддів, з огляду на тяжкість наслідків, що настали у результаті грубого порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, а саме заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , у своїй сукупності виключають можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання.

Міркування, наведені судом першої інстанції на підтвердження своїх висновків, зокрема відносно обставин, що пом`якшують покарання, щодо характеристики особи обвинуваченого та інші, були належним чином враховані при обранні основного покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України та звільненні обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України, втім не спростовують необхідності застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними висновки суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_6 покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу. Існування такої обставини потребує лише більш виваженого та обережного підходу при обранні заходу примусу, виходячи із загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, а тому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням обставин вчинення вказаного злочину очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як обвинуваченим, так й іншими особами.

Обговорюючи питання про розмір додаткового покарання, колегія суддів згідно ст. 65 КК України, з урахуванням обставин, що мають значення, а саме характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин вчинення, вважає за необхідне призначити йому 2 (два) роки позбавлення права керувати транспортними засобами.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок суду скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задоволити.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням із визначеного іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4