Справа № 487/138/19
Провадження № 1-кп/487/198/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001303 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України

До суду прокурором було подано клопотання, щодо продовження ОСОБА_8 терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, особу обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 2 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що може бути призначено йому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме речових доказів - коштовних речей потерпілого ОСОБА_9 , щодо яких є підстави вважати, що вони не знищені та можуть бути десь сховані, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_8 ..

У судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 клопотання прокурара просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність прокурором на даний час наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, які слугують підставою щодо продовження строків тримання ОСОБА_8 під вартою.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, особу обвинуваченого, який рдружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, а отже має соціально сталі зв`язки, просив змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, представника потерпілої дослідивши матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.01.2019 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому, ухвалами Заводського районного суду м.Миколаєва строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було продовжено.

На даний час триває судовий розгляд провадження, однак строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 закінчується 18.13.2020 року.

Відповідно до ст..331 ч.3 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст..177 ч.1 п.1 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому може бути призначено покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, існуючий вищезаначений ризик не мінімізувався та є триваючим.

Також, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до переконання, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам, що унеможливлює їх застосування до обвинуваченого.

З метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування у відношенні нього вказаного виду запобіжного заходу, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

При цьому, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання колегії суддів, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Колегія суддів критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, з урахуванням вищезазначених обставин.

З урахуванням встановленого, колегія судів приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . залишити попередньо обраною тримання під вартою, подовжити строк дії запобіжного заходу до 05.02.2021 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи діб з моменту оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3