УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/802/21

Номер провадження 1-кс/495/444/2021

11 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
10.02.2020 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль «Skoda Octavia A7», седан-В, 2018 року випуску, з об`ємом двигуна 1598, з номером шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 27.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Встановлено, що 27.01.2021 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від Кароліно-Бугазського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_4 , про те, що невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом «Skoda Octavia A7», седан-В, 2018 року випуску, з об`ємом двигуна 1598, з номером шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 », чим спричинила матеріальний збиток.

Покликаючись на норми ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України зазначає, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст. ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не відповідає вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог, встановлених ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статі 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Під час вивчення клопотання та доданих до нього документів, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 27.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до вимог клопотання слідчий просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: автомобіль «Skoda Octavia A7», седан-В, 2018 року випуску, з об`ємом двигуна 1598, з номером шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».
Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Однак, в клопотанні слідчого не зазначено підстав та мету відповідно до положень ст.170 КПК України.

Зазначені обставини підлягають обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання та мають бути перевіренні та дослідженні слідчим суддею при вирішенні клопотання про арешт майна.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, в клопотанні містяться тільки посилання на норми закону, якими передбачена підстава для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, без її обґрунтування, а тому при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя позбавлений можливості виконати вимоги ч.2 ст.173 КПК України. Цитування слідчим в тексті клопотання положень ст. 170 КПК України не підтверджує підстави і мету арешту вилученого майна, а лише визначає їх в загальних рисах.

В силу ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В заявленому клопотанні слідчий вказує, що вищезазначене майно є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, проте до матеріалів клопотання слідчим не додано протоколу огляду місця події.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки в ньому містяться лише загальні посилання на законодавство для накладення арешту на майно, однак без конкретного обґрунтування підстав, мети та інших вищезазначених обставин, наявність яких прямо передбачена положеннями ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, встановивши строк 72 години з моменту отримання прокурором копії зазначеної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1