Дата документу 02.09.2020 Справа № 314/4914/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/4914/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1356/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула 2 вересня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувальних актів відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

2 червня 2020 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області, за визначеною Запорізьким апеляційним судом підсудністю, надійшли обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор, потерпілі та обвинувачений просили у підготовчому судовому засіданні призначити обвинувальні акти до розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд прийшов до висновку, що обвинувальні акти не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, оскільки пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є неконкретним та суперечливим, реєстри матеріалів досудового розслідування є неповними у зав`язку з відсутність відомостей щодо заходу забезпечення кримінального провадження та виділення матеріалів із попереднього кримінального провадження; наявна в матеріалах кримінального провадження № 0000838 розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування у зв`язку з відсутністю дати її складення не являється офіційним документом і не може засвідчувати факт отримання підозрюваним вказаних документів.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 370, 412 КПК України, оскільки прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в обвинувальних актах чітко зазначено дату, час, місце вчинених кримінальних правопорушень, розмір збитків, повною мірою висвітлено об`єкт, суб`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторони складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3 ст.185, ч.1 ст.125 КК України, а також вірно кваліфіковано діяння ОСОБА_7 за інкримінованими кримінальними правопорушення.

Крім того, вказує про порушення судом вимог ст.ст. 314-317 КПК України, оскільки суд наполягав надати та оголосити постанову про призначення експертизи, висновок експерта судово-товарознавчої експертизи та повідомити суд, зачитавши обвинувальний акт, у який спосіб ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження.

Окрім цього, не погоджується з висновком суду стосовно порушення п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачений у судовому засіданні підтвердив факт отримання ним копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та вказав на відсутність в чинному законодавстві норми, яка б зобов`язувала зазначати дату в розписці підозрюваного.
Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, вказав про відсутність правових підстав для повернення обвинувального акту, пославшись на допущення судом порушень вимог КПК України.
Обвинувачений та потерпілі у судовому засіданні підтримали позицію прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Так, за змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку його невідповідності вимогам КПК України, які визначені в ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо недотримання при складанні обвинувальних актів вимог ст. 291 КПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальних актах наявні необхідні для розгляду кримінального провадження відомості.

Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено перелік даних, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, п. 5 передбачено викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Суд першої інстанції, вказуючи на неконкретність пред`явленого обвинувачення, вказаних вимог не дотримався та необґрунтовано повернув обвинувальні акти прокурору, всупереч вимогам ст.ст. 291, 314 КПК України, оскільки обвинувальні акти містять відомості стосовно місця вчинення кримінальних правопорушень та виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 , зокрема і щодо опису викраденого майна.

При цьому судова колегія зауважує, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення, що є неприпустимим.

Так, конкретність обвинувачення є оціночним критерієм, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, на переконання колегії суддів, неконкретність обвинувачення у даному кримінальному провадженні та з урахуванням вимог ст. 291 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Одночасно, судова колегія зауважує, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст. 337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.

При цьому, в силу наведеної вище норми, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, рівно як і прийняти рішення про виправдання (ч.1 ст. 373 КПК України).

Щодо висновків суду першої інстанції з приводу неповноти реєстрів реє досудового розслідування, а саме відсутності в реєстрі відомостей щодо заходу забезпечення кримінального провадження та виділення матеріалів із попереднього кримінального провадження, то колегії суддів вважає їх безпідставними, оскільки зміст реєстру матеріалів досудового розслідування, визначений ч. 2 ст. 109 КПК України, органом досудового розслідування дотриманий, а отже не зазначення тих даних, які стали підставою для повернення обвинувального акту не є обставиною, що сама по собі тягне повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, і може бути з`ясована та усунута під час судового розгляду

Крім того, суд прийшов до висновку про відсутність дати в розписці підозрюваного про отримання копії обвинувального актау кримінальному провадженні № 0000838, чим на його думку ставить під сумнів офіційність даної розписки та не може засвідчувати факт отримання ОСОБА_7 обвинувального акта.

Проте, на переконання колегії суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки наведена обставина не перебуває у площині невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000838вимогам ст. 291 КПК України та підтвердження ОСОБА_7 у судовому засіданні факту отримання ним копій обвинувальних актів, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову вказують на безпідставність таких висновків місцевого суду.

Таким чином, апеляційна інстанція не знаходить беззаперечних підстав для повернення обвинувальних актів у об`єднаному кримінальному провадженні, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної достатньої та мотивованої підстави, яка ґрунтується на вимогах закону для повернення обвинувальних актів прокурору, як таких, що не відповідають вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, щообумовлює задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України,скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4