Справа № 314/2450/20
Провадження № 1-в/314/746/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , який відбуває покарання за вироком Приморського районного суду Запорізької області від 10.08.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 70, ч. 2 ст. 70, ст. 71, ст. 81 КК України до покарання у вигляді 7 років 8 місяців позбавлення волі. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 06.04.2015 року по 16.11.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі. Початок строку: 06.04.2015 року, кінець строку: 26.04.2022 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .
В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 06.03.2017 року відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 26.05.2020 року відбув 3/4 частини призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму тримання не порушує, стягнень не має, має сім заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований днювальним в банно-пральному комплексі установи, до праці ставиться сумлінно, постійно залучається безоплатно до робіт з благоустрою колонії згідно ст. 118 КВК України.
Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримала і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 06.03.2017 року відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 26.05.2020 року відбув 3/4 частини призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, які були накладені на засудженого, зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, має сім заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований днювальним в банно-пральному комплексі установи, до праці ставиться сумлінно, постійно залучається безоплатно до робіт з благоустрою колонії згідно ст. 118 КВК України, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, бере участь у самодіяльних організаціях, займається самоосвітою, відвідує бібліотеку, за вироком суду позову не має.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Приморського районного суду Запорізької області від 10.08.2015 року з урахуванням ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 9 місяців 2 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

24.07.2020