Номер провадження: 11-кп/813/872/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 по кримінальному провадженню № 000728 від 09.03.2020, якою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кодима, Одеської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом підсобним робітником на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 05.02.2021.
Мотивуючи своє рішення, судом враховано доведеною наявність ризиків, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він, не має будь-яких соціальних зв`язків, ухилявся від суду, порушив умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту, піддавався приводу, перебував у розшуку, був затриманий 05.12.2020 на підставі ухвали суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, та оспорювання обвинувачення.
Враховавши доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження. Застава щодо обвинуваченого відповідно до ст. 183 КПК України не обиралась, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачуються, вчинений із застосуванням насильства.

Вимоги наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 зазначив, що висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи та ухвала постановлена з порушенням норм КПК України з таких підстав:

1)судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що прокурором не надано жодного доказу, що обвинуваченого було сповіщено та він знав про дату та час судового розгляду на 25.08.2020, на якому було постановлено ухвалу про його привід та судового засідання від 07.09.2020, на якому постановлено ухвалу про розшук ОСОБА_6 , при цьому на момент постановлення ухвали про привід у ОСОБА_6 не було жодного запобіжного заходу, що підтверджується ухвалою слідчого судді від 19.05.2020, коли до нього було застосоване особисте зобов`язання, з огляду на що прокурором не вірно зазначені обставини у клопотанні про обрання запобіжного заходу;

2)ризик переховування від суду відсутній, оскільки на момент розгляду обвинувального акту в суді ОСОБА_6 перебував у м. Кодима, для проходження медичної комісії у військкомат та у зв`язку із введенням карантинних обмежень, а м. Кодима увійшло у червону зону, він зміг повернутись до м. Одеси лише після відновлення сполучення, де і був затриманий за місцем свого мешкання та намірів переховуватись не мав;

3)в судовому засіданні не доведені ризики переховування, впливу на учасників провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, або вчинення іншого правопорушення та не підтверджено жодними доказами;

4)ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, де мешкає зі своєю родиною та опікуном, офіційно працевлаштований двірником різноробочим, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є сиротою та має з 2010 року опікуна, а також захворювання з дитинства «легка розумова відсталість» та захворювання нирок.

Посилаючись на зазначені доводи захисник ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 07.12.2020 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 23 год. по 06 год. за місцем фактичного мешкання: АДРЕСА_2 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Прокурор в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, однак надав заяву про здійснення судового розгляду апеляційної скарги без його участі, та зазначив, що відносно ОСОБА_6 оскаржувана ухвала втратила чинність і просив ухвалу суду першої інстанції від 07.12.2020 залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Беручи до уваги вище викладене, а також відсутність клопотання від прокурора щодо його безпосередньої участі у судовому засіданні, колегія суддів здійснює судовий розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та захисника, які наполягали на вимогах апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, а також копії обвинувального акту, на розгляді в Київському районному суді м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 000728 від 09.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Під час судового засідання з розгляду вказаного кримінального провадження ухвалою суду від 07.12.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком до 05.02.2021.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що судом в достатній мірі перевірені обставини вчиненого злочину, та з огляду на те, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_6 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущення, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного, крім того, сторона захисту не оспорює питання щодо обґрунтованості обвинувачення.
Водночас, на противагу доводам захисника судом першої інстанції надана оцінка ризикам, в тому числі як ризику переховування, так і ризику впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки останні безпосередньо не допитані в судовому, а ризик переховування був мотивований судом, з яким апеляційний суд погоджується.
На противагу доводам захисника щодо відсутності у ОСОБА_6 запобіжного заходу на момент перебування провадження у суді першої інстанції та посилання на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до вказаної ухвали від 19.05.2020 відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покладено на нього обов`язки в тому числі не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду. водночас строк дії ухвали встановлений до 14.07.2020.
Натомість, згідно ухвали суду першої інстанції від 02.07.2020 призначене підготовче судове засідання на 06.07.2020, а відповідно до ухвали суду першої інстанції від 25.08.2020, в якій зазначено, що обвинувачений в чергове судове засідання не прибув, що вказує на неявку останнім і в попередні судові засідання.
Окрім того, захисником в апеляційній скарзі зазначено, що у червні ОСОБА_6 поїхав до м. Кодими Одеської області у військовий комісаріат, натомість даних про сповіщення прокурора, або суд захисник не надав, пославшись лише на те, що на той момент у ОСОБА_6 вже був відсутній запобіжний захід, що є безпідставним.
При цьому, на думку суду апеляційної інстанції ризик вчинення інших кримінальних правопорушень прокурором не доведений, оскільки ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, та на період дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не вчинив іншого кримінального правопорушення, та відомостей про зворотне прокурором у судовому засіданні суду першої інстанції, а також у заяві, спрямованій на адресу апеляційного суду не додані.
Апеляційний суд також бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника щодо особи обвинуваченого, постійне місце проживання, де мешкає зі своєю родиною та опікуном, офіційно працевлаштований двірником різноробочим, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є сиротою та має з 2010 року опікуна, а також захворювання з дитинства «легка розумова відсталість» та захворювання нирок, але вважає, що судом першої інстанції вони прийняті до уваги та на момент застосування запобіжного заходу були відсутні підстави для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на момент його застосування міг забезпечити попередження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Одночасно, апеляційним судом враховано, що ухвалою суду першої інстанції від 26.01.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру вчиненого злочину судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишенню без змін.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2020, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.02.2021 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3