Ухвала
Іменем України

03 лютого 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурору в межах судового провадження, -

В С Т А Н О В И В:

В ході розгляду вказаного кримінального провадження захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 . Вказану заяву подано через канцелярію суду 23.12.2020 року. Заява про відвід мотивована наступним.

З обвинувального акту, затвердженого 29.11.2019р прокурором ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимаганні), що завдало значної шкоди потерпілому. Проте з наданих прокурором ОСОБА_3 до суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що реальний розмір майнової шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_6 становить 500 доларів США, оскільки решта суми 5000 доларів США була імітована. Таким чином, реальна шкода, спричинена потерпілому ОСОБА_6 можливими злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , станом на 13.08.2019р становить 24979,25 грн, що не являється значною шкодою. Оскільки кваліфікація дій вимагача залежить не від його наміру і діяння, а від того, яку суму йому реально передає потерпілий, а відтак можливі дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід було кваліфікувати за ч. 1 ст. 189 КК України. Разом з тим, прокурор ОСОБА_3 на час затвердження обвинувального акту достовірно знала вищевказані обставини, проте кваліфікувала можливі дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.189 КК України, тим самим свідомо протиправно завищила кваліфікацію кримінального правопорушення зі злочину середньої тяжкості до тяжкого. Крім цього, прокурор ОСОБА_3 за наявності фактичних обставин, що свідчать про необхідність зміни правової кваліфікації, не змінює обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України. На думку захисту, наведене суперечить засадам кримінального провадження, встановлених ст. ст. 7,9 КПК України. Вважає, що дії прокурора ОСОБА_3 свідчать про її особисту упередженість по даному кримінальному провадженню, ставить під сумнів її об`єктивність та є підставою для відводу прокурора від участі в судовому розгляді даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 заяву адвоката підтримав, просить відвести прокурора.

Потерпілий ОСОБА_6 просить суд відмовити в задоволенні заяви.

Прокурор проти викладених в заяві обставин заперечила, просить заяву залишити без задоволення, зазначає, що належним чином здійснює свої повноваження при підтриманні державного обвинувачення в суді, зміна висунутого обвинувачення є правом прокурора, отже клопотання сторони захисту є необґрунтованим та безпідставним.

Суд зазначає, що важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів), який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Згідно ст.77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Відвід повинен бути вмотивованим.

Заслухавши думки учасників процесу, враховуючи викладене, вивчивши доводи письмової заяви про відвід, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки відсутні обставини, передбачені ст.77 КПК України, тобто відсутні визначені Законом підстави для відводу прокурора.

Належних переконливих доказів, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 , суду не надано.

Керуючись ст.ст.77,81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1