Справа №585/1378/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/317/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 15 червня 2020 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000370, від 2 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , з ключем запалення до нього, який перебуває в користуванні ОСОБА_8 та деревиною твердої породи, що знаходиться в кузові даного автомобіля.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Роменського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370, від 2 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України. Досудове розслідування здійснюється у зв`язку з тим, що 2 червня 2020 року від інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Роменського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що у м. Ромни по вул. Пушкіна біля приміщення № 3 був зупинений автомобіль марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , у якому перевозилася деревина твердої породи, документи на яку викликають підозру.

У ході розслідування кримінального провадження було отримано відомості про те, що вказана деревина може мати незаконне походження в результаті її порубу. На думку слідчого, вказаний автомобіль та вилучена деревина, що перебуває в його кузові, є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження на це майно необхідно накласти арешт, шляхом обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном та заборони його відчужувати.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 15 червня 2020 року, було накладено арешт на автомобіль марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , з ключем запалення до нього, який перебуває в користуванні ОСОБА_8 та деревину твердої породи в кузові даного автомобіля, шляхом обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном, заборонивши його відчуження.

Слідчий суддя своє рішення обґрунтовував тим, що вищевказане майно, яке вилучене 2 червня 2020 року у ході обшуку, відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому на нього необхідно накласти арешт.

У поданій апеляційній скарзі представник володільця майна адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Свої апеляційні вимоги адвокат ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що у працівників поліції не було підстав для проведення обшуку, оскільки вилученому майну нічого не загрожувало, а тому, на думку представника, обшук та вилучення майна були проведені всупереч вимогам закону.

Також звертає увагу адвокат ОСОБА_7 й на те, що у клопотанні слідчого відсутня інформація про завдані кримінальним правопорушенням збитки їх розмір, що є обов`язковою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України.

Зазначає представник й про те, що слідчий суддя обрав найобтяжливий спосіб арешту майна, який перешкоджає ОСОБА_8 здійснювати законну господарську з продажу твердого палива населенню.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, ухвалюючи рішення про арешт майна, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду які, відповідно до ст. ст. 407 ч. 3 п. 2; 409 ч. 1 п. п. 1, 3; 410 ч. 1 п. 2; 412 ч. 1 КПК України, є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Так, слідчим відділом Роменського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370, від 2 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України.

Відповідно до ст. ст. 131; 132 КПК України, арешт майна є один із заходів забезпечення кримінального провадження, який може бути застосований якщо існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, здійснюючи розгляд клопотання слідчого про арешт майна, повинен був перевірити відповідність цього клопотання вимогам ст. 171 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд за клопотанням слідчого, вимог ст. ст. 131; 132; 171 КПК України не виконав.

Колегією суддів встановлено, що орган досудового слідства 3 червня 2020 виніс постанову якою автомобіль марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , з ключем запалення до нього, та деревину твердої породи в кузові даного автомобіля визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000370, від 2 червня 2020 року (а. п. 33).

Слідчий у своєму клопотанні ставить питання про накладення арешту на деревину твердої породи, яка знаходиться в кузові автомобіля марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , при цьому, а ні в клопотанні слідчого, а ні в доданих до нього матеріалах, не міститься належного опису та відомостей про ідентифікуючі дані деревини, зокрема, в клопотанні слідчого крім вказівки про тверду породу деревини відсутні дані про кількість цієї деревини та виду породи дерева.

За таких обставин колегія суддів вважає, що подане клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 п. 2 КПК України, що унеможливлює належним чином вирішити питання про накладення арешту на вилучену деревину, оскільки, відповідно до ст. 173 ч. 5 п. 1 КПК України, слідчий суддя, постановляючи ухвалу про накладення арешту на майно, повинен зазначити ознаки майна, на яке накладено арешт, тобто вказати на що саме накладається арешт.

З огляду на вказане, колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучену деревину, оскільки подане слідчим клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а ухвала слідчого судді про арешт мані вимогам ст. 173 ч. 5 п. 1 КПК України.

Колегія суддів також враховує, що кримінальне провадження здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев та чагарників або перевезення зберігання та збут незаконно зрубаних дерев та чагарників.

З огляду на те, що відсутні підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучену деревину, то колегія суддів не знаходить підстав й для накладення арешту на вилучений автомобіль, оскільки за обставин на які посилається слідчий у своєму клопотанні, вилучений автомобіль є похідним від вилученої деревини, у розумінні речового доказу, збереження якого необхідне для забезпечення кримінального провадження.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що слідчим та прокурором не доведено обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України, оскільки матеріали, що додані слідчим до клопотання, не містять належних відомостей про місце вирубки вилученої деревини та розмір завданої шкоди, у тому числі і щодо її істотності.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись й з висновками слідчого судді в частині необхідності накладення арешту із цих підстав.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 412; 418; 419; 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 15 червня 2020 року, про накладення арешту на автомобіль марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , з ключем запалення до нього, який перебуває в користуванні ОСОБА_8 та деревину твердої породи у кузові даного автомобіля, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000370, від 2 червня 2020 року, на автомобіль марки «ЗІЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 , 1987 року випуску, з ключем запалення до нього, та деревину твердої породи у кузові даного автомобіля, відмовити.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4