Справа № 353/819/20
Провадження № 1-кс/353/164/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 рокум.Тлумач

Слідчий суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянула клопотання старшого слідчого СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000190, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання надійшло до суду «16» вересня 2020 року о 14 год. 30 хв.
Слідчий суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, власника майна та його представника, -
в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, що було погоджене прокурором Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , та відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зокрема, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час огляду місця події 15.09.2020 року в урочищі «Забиччя», що в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- транспортний засіб марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ;

- піщано-гравійну суміш, об`ємом 1,76 куб.м, яка завантажена на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ;

- три металеві лопати з дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

В клопотанні старшого слідчого СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 зазначено, що 15.09.2020 року у с. Петрилів в урочищі «Забиччя» Тлумацького району Івано-Франківської області був виявлений гр. ОСОБА_4 , який здійснював забір піщано-гравійної суміші із русла річки Дністер на автомобіль марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року зі змінами та доповненнями від 13.01.2012 року, піщано-гравійна суміш віднесена до корисних копалин загальнодержавного значення.

Дані обставини стали підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 року кримінального провадження № 0000190 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

15.09.2020 року виїздом СОГ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області на місце події та в ході проведення огляду місця події було встановлено, що на березі річки Дністер, в урочищі «Забиччя», що в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , під його ж керуванням, із насипом в кузові піщано-гравійної суміші об`ємом 1,76 куб.м. Також під час огляду місця події встановлено, що берег річки встелений вздовж русла річки піщано-гравійною сумішшю, на якій наявні сліди забору піщано-гравійної суміші (ями) та у одній із ям виявлено три металічні лопати із дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_4

15.09.2020 року зазначений транспортний засіб, насип піщано-гравійної суміші та три лопати було тимчасово вилучено, приєднано до кримінального провадження, визнано речовими доказами та поміщено на зберігання на майданчих тимчасового тримання транспортних засобів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та в кімнату зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Тому слідчий, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів, необхідності проведення експертизи грунтів, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення, просив суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підтримав з підстав, зазначених у ньому, та додатково вказав, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, вилучене майно за своїми критеріями дає достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому накладення арешту на вказане майно необхідне з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення та збереження речових доказів, необхідності проведення ряду експертиз, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення. Також вказав, що оскільки ОСОБА_4 є власником автомобіля, за допомогою якого вчинялось кримінальне правопорушення, то цей автомобіль підлягає спеціальній конфіскації. Додатково зазначив, що прокурор ОСОБА_7 , який погоджував клопотання, є прокурором Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області та перебуває в групі прокурорів по кримінальному провадженні № 0000190, про що свідчить постанова про призначення групи прокурорів. А також вказав, що у клопотання допущена описка в частині назви посади прокурора, який погоджував клопотання.

Старший слідчий СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що клопотання підтримує, просив його розгляд провести без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони користування майном. Предстиавник зазначив, що клопотання в цій частині є необґрунтованим, жодні з ризиків приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження не існує. ОСОБА_4 вказав, що він є селянином-землеробом, у його володінні є земельні ділянки, в т.ч. площею 0,8252 га для ведення особистого селянського господарства, яку він обробляє, сіє зернові культури, садить картоплю, буряк тощо, косить траву для годування свійських тиварин, утримує сад та веде домашнє будівництво. Для цих цілей він використовує транспортний засіб «ЗИЛ 131А», а тому накладення арешту в частині заборони користування автомобілем залишить його без засобів існування. Також просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки клопотання підписане старшим слідчим СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_6 , а клопотання погоджене прокурором Тлумацького відділу Тисменицької «міської» прокуратури Івано-Франківської області, тоді як процесуальне керівництво здійснюється Тисменицькою місцевою прокуратурою Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч. 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначені строки звернення до суду слідчим дотримано.

Посилання власника майна та його представника на те, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки воно не погоджене процесуальним керівником, спростовується матеріалами доданими до клопотання. Зокрема, відповідно постанови про призначення групи прокурорів від 16.09.2020 року прокурор Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , який погоджував клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, призначений до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000190, внесеному до ЄРДР 16.09.2020 року, а отже він у відповідності до вимог ст. 171 КПК наділений повноваженнями погоджувати клопотання про арешт майна врамках даного кримінального провадження. Зазначена у клопотанні описка в частині назви відділу прокуратури, яка здійснює процесуальне керівництво, є звичайною опискою.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто відносяться до речових доказів. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Оцінюючи доводи слідчого, наведені у клопотанні, дослідивши під час розгляду клопотання додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що 16.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, тобто за фактом незаконного видобування корисних копалин (а.с. 4).

Диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.09.2020 року на березі річки Дністер, в урочищі «Забиччя», що в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, виявлено транспортний засіб марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , під його ж керуванням, із насипом в кузові піщано-гравійної суміші об`ємом 1,76 куб.м. Також під час огляду місця події встановлено, що берег річки встелений вздовж русла річки піщано-гравійною сумішшю, на якій наявні сліди забору піщано-гравійної суміші (ями) та у одній із ям виявлено три металічні лопати із дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_4 . Зазначений транспортний засіб, насип піщано-гравійної суміші та три лопати було тимчасово вилучено (а.с. 9-10).

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 16.09.2020 року транспортний засіб марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16, 17).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 16.09.2020 року транспортний засіб марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , піщано-гравійна суміш об`ємом 1,76 куб.м та три лопати визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та поміщено на зберігання на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та в кімнату зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 18).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_8 від 16.09.2020 року, останній ствердив, що 15.09.2020 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 запропонував йому погрузити піщано-гравійну суміш з русла річки Дністер в урочищі «Забиччя», що в с. Петрилів Толумацького району Івано-Франківської області на його автомобіль «ЗИЛ 131» за допомогою лопат. Одразу після розмови він пішов на місце події де березі річки Дністер знаходився ОСОБА_4 , який приїхав на автомобілі марки «ЗИЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , щоб навантажити піщано-гравійну суміш. Через 10 хв. до них підійшов ОСОБА_9 та також взяв лопату, яка належить ОСОБА_4 та вони разом почали навантажувати піщано-гравійну суміш. Близько 21 год. 20 хв. до них підійшли працівники поліції. Про те що навантаження піщано-гравійної суміші з русла річки Дністер є незаконним не знав (а.с. 13-14).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_9 від 16.09.2020 року, останній ствердив, що 15.09.2020 року близько 20 год. 00 хв. до нього додому прийшов сусід ОСОБА_8 , який сказав, що необхідно допомогти ОСОБА_4 погрузити піщано-гравійну суміш з русла річки Дністер в урочищі «Забиччя», що в с. Петрилів Толумацького району Івано-Франківської області на його автомобіль «ЗИЛ 131» за допомогою лопат. Після чого ОСОБА_8 пішов на місце зустрічі з ОСОБА_4 , а він направився туди через 30 хв. Прибувши на місце події він побачив автомобіль марки «ЗИЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , навантажений піщано-гравійною сумішшю, поряд з яким знаходились працівники поліції (а.с. 15).

Слідчий суддя вважає, що прокурором поза розумним сумнівом доведено, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для належної правової кваліфікації вчиненого діяння, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, проведення ряду експертиз та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідне для забезпечення відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення, а також доведено, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідне з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України, в т.ч. можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Тимчасово вилучене майно, за своїми критеріями, дає достатні підстави вважати, що воно було використане як засоби вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України та відносно нього буде вирішуватись питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
З матеріалів клопотання, пояснень ОСОБА_4 та доданих ним документів в судовомузасіданні вбачається, що вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває в власності ОСОБА_4 та використовується ним та забом для існування у повсякденній діяльності, в т.ч. обробітку земельної ділянки загальною площею 0,9036 га для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку (довідка Петрилівської сільської ради № 240 від 18.09.2020 року, а.с. 37).

Письмові пояснення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які додані до заперечень ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги, оскільки вони отримані у поза процесуальний спосіб, не передбачений КПК України.

Приймаючи до уваги необхідність дотримання розумного балансу між завданнями кримінального провадження та правами особи, з метою запобігання надмірного обмеження власника у здійсненні повсякденної діяльності, слідчий суддя вважає недоцільним на стадії досудового розслідування обмежувати ОСОБА_4 у можливості користування транспортним засобом.

Тому, з врахуванням всіх обставин, з`ясованих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , підлягає до часткового задоволення шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном, без заборони його використання. Також слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на піщано-гравійну суміш, об`ємом 1,76 куб.м, яка завантажена на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , та на три металеві лопати з дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, підлягає до задоволення в повному обсязі. Все вищезазначене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні і незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, а також це необхідно для проведення низки експертиз та вирішення питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України слідчим та прокурором не доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони в частині користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 15.09.2020 року, а саме на:

- транспортний засіб марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження;

- піщано-гравійну суміш, об`ємом 1,76 куб.м, яка завантажена на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ 131А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1990 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування;

- три металеві лопати з дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання старшим слідчим СВ Тлумацького ВП Коломиського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна та його представнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути скасована слідчим суддею чи судом в порядку ст. 174 КПК України.

Слідчий суддяОСОБА_1