Справа №295/9456/20
УХВАЛА
Іменем України

17.08.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №000572 від 10.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :
Слідчий звертається з клопотання з клопотанням, в якому просить накласти арешт на на автомобіль марки «ИЖ 2717-230», державний номерний знак НОМЕР_1 та тимчасово позбавити власника вказаного майна можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказаний транспортний засіб.

У клопотанні вказано, що проведеним досудовим розслідування встановлено, що о 15:00 год., 09.08.2020 року ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ИЖ 2717-230» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Житомир - Чернівці на Зі км + 70 м, що в с. В. Піч Житомирського району, а саме в крайній правій смузі в напрямку м. Житомир, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ОСОБА_6 в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом обох кісток середньої третини лівої гомілки, забійної рани волосистої частини голови, поверхневої рани лівого ліктьового суглобу

09.08.2020 року, в ході проведення огляду місця дорожиьо-транспортної пригоди, на автомобілі марки «ИЖ 2717-230» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено пошкодження характерні для ДТП, а тому вказаний автомобіль вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних - засобів ГУНЇІ в Житомирській області.

Мотивуючи необхідність накладення арешту на виучений транспортний засіб слідчий посилався на те, що зазначений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину і є знаряддям вчинення злочину та з метою його збереження необхідно накласти арешт. Слідчий вказав, що не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів злочину на автомобілі, його пошкодженні, псуванні та знищенні або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні судові експертизи.

Слідчим ОСОБА_3 заявлено клопотання про проведення розгляду справи без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_5 та власник ОСОБА_7 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні Житомирського відділу поліції перебуває кримінальне провадження №0000572 від 10.08.2020 року, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «ИЖ 2717-230», державний номерний знак НОМЕР_1 ,Ю який на праві власності належить ОСОБА_7 .
Постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 автомобіль марки «ИЖ 2717-230», державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Врахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення, доводи слідчого про те, що вилучений транспортний засіб містить на собі сліди, які матимуть значення для розслідування дорожньо-транспортної пригоди, оскільки автомобіль визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні, взявши до уваги мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ИЖ 2717-230», державний номерний знак НОМЕР_1 ,Ю який на праві власності належить ОСОБА_7 .
Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1