Провадження №1-в/127/363/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання начальника державної установи «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.07.2018 року за ч. 1 ст. 263, ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, а також штраф у розмірі 850 грн., який призначено виконувати самостійно.

Станом на 30.05.2020 року ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання. Комісія установи на засіданні 09.06.2020 року протоколом №11 прийняла рішення про порушення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що зумовило звернення до суду із вказаним клопотанням.

В судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. За час відбування покарання ОСОБА_6 працює лише останні 4 місяці та має два заохочення, а відтак на даний час немає достатніх підстав вважати, що засуджений виправився, оскільки зазначені обставини вказують на те, що останній лише стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання просив суд відмовити.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання доставлений не був, оскільки не виявив бажання бути присутнім при розгляді клопотання, про що надав суду відповідну заяву.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання, та особову справу засудженого дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання у ДУ «Вінницькій виправній колонії (№86)» за вироком Біляєвського районного суду Одеської області від 18.07.2018 року за ч. 1 ст. 263, ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахується з 10.05.2018 року, підтверджує те, що ОСОБА_7 станом на 30.05.2020 року відбув 2/3 строку покарання та відповідно до ст. 81 КК України може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів клопотання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 після останнього звільнення з місць позбавлення волі, надалі продовжив вести антисоціальний спосіб життя та продовжив вчиняти нові умисні, в тому числі корисливі злочини, за що ОСОБА_6 було тричі притягнуто до кримінальної відповідальності, востаннє, вироком Біляєвського районного суду Одеської області від 18.07.2018 року за ч. 1 ст. 263, ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вищезазначеним вироком суду ОСОБА_8 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, враховуючи кількість, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_8 злочинів, за які він відбуває призначене покарання, суд, не вбачає ознак виправлення засудженого та відповідно і підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: