Дата документу 25.11.2020 Справа № 554/4775/20
У Х В А Л А
іменем України
25 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 щодо нерозгляду клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000191 від 13 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст.303 КПК України (поштове відправлення від 16 листопада 2020 року), в якій просить: зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 розглянути його клопотання про допит свідка від 05 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 13 лютого 2020 року, в порядку та строки, визначені ст.220 КПК України.

На обґрунтування скарги захисник підозрюваного посилається на ті обставини, що 05 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку він звернувся на адресу слідчого із клопотанням про допит свідка у кримінальному провадженні №0000191. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення дане клопотання було отримане ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, 06 листопада 2020 року. Однак, станом на час звернення зі скаргою, вищевказане клопотання слідчий не розглянув відповідно до вимог ст.220 КПК України, чим, на думку особи, яка подала скаргу, допустив бездіяльність та не вчинив процесуальних дій. На цій підставі просить задовольнити вимоги поданої скарги.

Заявник адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив письмове клопотання про розгляд скарги без участі, у якій вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив скаргу задовольнити (а.с.17).

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій заперечував проти задоволення скарги, вказав, що клопотання адвоката розглянуто, за результатами чого прийнято відповідне процесуальне рішення, про що долучено копію постанови від 12 листопада 2020 року. З урахуванням викладеного, просить розглядати скаргу без участі та відмовити у задоволенні вимог скарги (а.с.18-19).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши суть скарги, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 13 лютого 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_4 у даному провадженні має статус підозрюваного.

Як убачається з матеріалів скарги, 05 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , направив на адресу слідчого ОСОБА_5 клопотання, в порядку ст.220 КПК України, у якому просив допитати в якості свідка у кримінальному провадженні №0000191 слідчого Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 з приводу обставин, вказаних у клопотанні, допит свідка провести за участю захисника ОСОБА_3 (а.с.3-4).

Дане клопотання отримано органом досудового розслідування 06 листопада 2020 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.5, 6).

Зі змісту скарги слідує, що заявник, на момент звернення до суду, зокрема, станом на 16 листопада 2020 року, відповіді за результатами розгляду клопотання не отримав, у зв`язку з чим вказує на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду поданого ним клопотання, а саме невиконанні вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2020 року за результатами розгляду клопотання від 05 листопада 2020 року, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про допит слідчого СВ Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000191 відмовлено (а.с.18-19).

Як слідує зі змісту заяви слідчого, копію даної постанови направлено на адресу адвоката ОСОБА_3 , зазначену ним у клопотанні (а.с.18).

З урахуванням викладеного, на момент розгляду скарги достовірно встановлено, що клопотання адвоката від 05 листопада 2020 року, подане в рамках кримінального провадження №0000191, після його фактичного отримання слідчим було розглянуто у найкоротший строк з дотриманням вимог КПК України, чого не було спростовано під час розгляду скарги, про що прийнято відповідне процесуальне рішення - постанову, яку направлено заявнику, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Варто зазначити, що у разі незгоди із постановою про відмову у задоволенні клопотання від 12 листопада 2020 року, вказане процесуальне рішення слідчого становить самостійний предмет оскарження на досудовому провадженні, і заявник не позбавлений практичної можливості отримати ефективні засоби юридичного захисту шляхом оскарження вказаного рішення в порядку, визначеному КПК України.

Разом із тим, вимоги про скасування згаданої постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у скарзі не міститься, а тому не є предметом даного розгляду в силу положень ст.26 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, а також докази у їх сукупності, зважаючи на відсутність предмету оскарження, передбаченого п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 24, 220, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 щодо нерозгляду клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000191 від 13 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1