Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р. Справа № 608/2013/20

Номер провадження1-кп/608/233/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, відомості про яке 14 липня 2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000383, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гусятин Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України,--

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді державного реєстратора Шманьківчицької сільської ради Чортківського району, являючись державним реєстратором, який уповноважений самостійно приймати рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав та здійснювати державну реєстрацію прав згідно ст.ст. 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в силу чого відповідно до примітки до ст. 364 КК України будучи службовою особою, реалізовуючи повноваження покладені на місцеве самоврядування щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно посадової інструкції державного реєстратора, затвердженої рішенням Шманьківчицької сільської ради Чортківського району № 278 від 18 липня 2019 року, являючись суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, з метою власного збагачення, використовуючи надану владу, усупереч інтересам служби, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до розпорядження сільського голови Шманьківчицької сільської ради Чортківського району ОСОБА_6 №1-К від 01 серпня 2019 року ОСОБА_4 02 серпня 2019 року прийнято на посаду державного реєстратора.

У відповідності до пунктів 1.2, 1.3 Посадової інструкції державного реєстратора, затвердженої рішенням Шманьківчицької сільської ради Чортківського району №278 від 18 липня 2019 року, державний реєстратор є посадовою особою Шманьківчицької сільської ради. Реєстратор реалізовує повноваження, покладені на місцеве самоврядування щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Реєстратор у своїй діяльності підзвітний і підконтрольний Шманьківчицькій сільській раді, підпорядкований її виконавчому комітету та сільському голові згідно розподілу обов`язків. У своїй діяльності реєстратор керується Конституцією і законами України, постановами Верховної Ради України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, актами Президента України з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наказами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами.

Також, згідно підпунктів 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 пункту 2 Посадової інструкції основними завданнями Реєстратора є забезпечення реалізації юридичними та фізичними особами своїх прав у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; забезпечення виконання покладених на органи місцевого самоврядування повноважень щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців; ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; формувань та ведення реєстраційних справ; забезпечення проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім цього, пунктами 3.1.3, 3.1.4, 3.1.6, 3.1.7, 3.1.8 Посадової інструкції визначено повноваження та права Реєстратора, зокрема забезпечення здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; забезпечення надання інформації про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до законодавства; здійснює ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, формувань та ведення реєстраційних справ; встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2)перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3)під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії;

4)під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором), яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому чисті відомості, що містять персональні дані особи;

5)відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту

нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7)виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8)формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9)формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та

реєстрація заяви в базі даних заяв;

2)виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3)встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4)перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень:

5)прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6)відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7)формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав Для подальшого використання заявником;

8)видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. А згідно пункту 18 цього ж Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Так, 10 липня 2020 року ОСОБА_7 з метою державної реєстрації права власності на нежитловий будинок - склад загальною площею 34,7 метрів квадратних у с. Росохач Чортківського району Тернопільської області звернувся до державного реєстратора Шманьківчицької сільської ради Чортківського району ОСОБА_4 ..

Після цього, у ОСОБА_4 , якому як державному реєстратору, який перебуває у трудових відносинах із суб`єктом державної реєстрації прав - Шманьківчицькою сільською радою Чортківського району, стало відомо про намір ОСОБА_7 зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості, а саме нежитловий будинок - склад загальною площею 34,7 метрів квадратних у с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, виник злочинний умисел направлений на прохання надати та подальше одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за безперешкодне виконання своїх повноважень, спрямованих на реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав, які визначені ст.ст. 10, 11, 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». положеннями пунктів 6, 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) та вищезазначеними пунктами посадової інструкції державного реєстратора затвердженої рішенням Шманьківчицької сільської ради Чортківського району №278 від 18 липня 2019 року.

В ході реалізації свого злочинного наміру 10 липня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому кабінеті №6, що розташований у адміністративній будівлі Чортківської районної ради, що за адресою м. Чортків, вул. Шевченка, 23, висловив прохання ОСОБА_7 надати йому неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 400 доларів США за безперешкодне проведення державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав, належного ОСОБА_7 права власності на нерухоме майно - нежитловий будинок - склад загальною площею 34,7 метрів квадратних у с. Росохач Чортківського району Тернопільської області.

Надалі, 20 липня 2020 року ОСОБА_4 , попередньо провівши реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, знаючи про згоду ОСОБА_7 надати йому неправомірну вигоду згідно раніше висловленого ним прохання, продовжуючи реалізувати свій злочинний намір направлений на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в службовому кабінеті № 6 Чортківської районної ради Тернопільської області, що розташований по вул. Шевченка, 23 в м. Чортків Тернопільської області, близько 16 год. 15 хв. одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 11 000 гривень за вчинення дій з використанням наданої влади, а саме за безперешкодну державну реєстрацію права власності на належне ОСОБА_7 нерухоме майно, а саме на нежитловий будинок - склад загальною площею 34,7 метрів квадратних у с. Росохач Чортківського району Тернопільської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у проханні надати та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України (стаття 368 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1508-VІ від 11.06.2009, № 2808-VІ від 21.12.2010; в редакції Законів № 3207-VІ від 07.04.2011, № 221-VІІ від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VІІ від 18.04.2013; в редакції Закону № 1261-VІІ від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VІІ від 14.10.2014, № 770-VШ від 10.11.2015, № 889-VШ від 10.12.2015, № 2617-VШ від 22.11.2018, № 263-ІХ від 31.10:2019, № 720-ІХ від 17.06.2020).

22 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/12059/20 (провадження №1кс/607/5247/2020) до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, термін дії якого закінчився о 23 год. 59 хв. 21 вересня 2020 року, а також заборонено підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Цією ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: з`являтись до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування із свідком ОСОБА_7 ..

18 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/15700/20 (провадження №1кс/607/6733/2020) підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого закінчується о 23 год. 59 хв. 17 листопада 2020 року, а також заборонено підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 год.00 хв. до 08.год. 00 хв. наступної доби.

Цією ж ухвалою також продовжено до 17 листопада 2020 року дію покладених на підозрюваного ОСОБА_4 наступних обов`язків: з`являтись до слідчого, прокурора суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування із свідком ОСОБА_7 .

Посилаючись на наведене, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, прокурор просить клопотання задовольнити.

Враховуючи викладене вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому просить продовжити строк застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, але перед закінченням слідства його дії були перекваліфіковані на ч. 1 ст. 368 КК України. В зв`язку з такою підозрою відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту, який пізніше було продовжено, однак змінено домашній арешт на нічний час доби. Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_4 були перекваліфіковані з тяжкого злочину на нетяжкий. Такі обставини мають суттєве значення для вирішення питання продовження запобіжного заходу. Під час дії запобіжного заходу ОСОБА_4 не порушував обов`язки, які на нього були покладені судом. Він має на утриманні двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується, працює державним реєстратором. В клопотанні прокурора не доведено існування ризиків, на які він посилається, та не зазначено обставини, якими такі ризики обґрунтовуються. Вважає, що з врахуванням таких мотивів, є підстави для відмови прокурору в задоволенні клопотання. Проте, не заперечує застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує таку позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Суд зазначає, що кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Murray v. the United Kingdom» і «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»). Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими КПК України для судового розгляду (ч. 2 ст. 314 КПК України). У ході судового розгляду кримінального провадження вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування (ч. 2 ст. 331 КПК України).

За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (порядок продовження строку тримання під вартою).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою (ч.3, 5 ст. 199 КПК).

Розглядаючи клопотання прокурора щодо застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, суд перевіряє чи продовжують існувати ризики, які були заявлені прокурором, їх обґрунтованість та чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому суд враховував наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; 3) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність трьох ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на ризик переховування обвинуваченого від суду, ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_7 та інших свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 обвинувачується.

Суд погоджується з доводами, наведеними в клопотанні прокурора про продовження існування ризику переховування від суду.

Вказаний ризик суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Крім того, звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК України не передбачено (ст. 69, 75 КК України).

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_7 та інших свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 випливає з того, що останній продовжує працювати на посаді державного реєстратора Шманьківчицької сільської ради Чортківського району, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України, в якому він обвинувачується, пов`язаний з виконанням обвинуваченим обов`язків державного реєстратора.

Оцінюючи можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів (такими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава), які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, суд бере до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

При цьому суд погоджується з доводами прокурора про те, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 і зможе запобігти цим ризикам.

З врахуванням таких обставин судом не приймаються до уваги заперечення щодо клопотання захисника та обвинуваченого, а тому з цих підстав відхиляє відповідні доводи сторони захисту про відсутність підстав для продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту або зміну щодо обвинуваченого запобіжного заходу та застосування до останнього запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід або його захисника, звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.

Проте сторона захисту з відповідним клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до суду не зверталася і в обґрунтування своїх заперечень не надала жодних доказів на підтвердження того, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого зменшилися або перестали існувати, або що з`явилися нові обставини, які можуть свідчити про необхідність зміни домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід.

Дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та відсутність з його боку будь-яких порушень чи створення перешкод свідчать лише про належне виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України та дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.

Завершення досудового розслідування та скерування провадження до суду не свідчать про те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею автоматично перестали існувати.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк домашнього арешту на два місяці, тобто до 9 січня 2021 року.

Також, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому до 9 січня 2021 року строк дії обов`язків, зазначених у клопотанні прокурора, виклавши їх зміст з урахуванням того, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту -- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Гусятин Гусятинського району Тернопільської області, жителю АДРЕСА_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, заборонивши залишати житло за місцем проживання з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1). з`являтися до суду за першою вимогою;
2). не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;
3). повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4). утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_7 .
Строк дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 9 січня 2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуватиме, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити для виконання Чортківському ВП ГУНП в Тернопільській області. Копію ухвали вручити обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду.
На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено о 17-й годині 13 листопада 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1