Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003201 від 16.11.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
УС Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовується тим, що 16.11.2020 близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля буд. № 4 по вул. Абрикосовій в м. Києві помітив раніше незнайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з її малолітнім сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілої, поєднаний із погрозою насильства, небезпечного для здоров`я та життя особи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підбіг зі спини до ОСОБА_7 та наніс їй один удар рукою по потилиці, після чого почав вимагати віддати йому грошові кошти. Однак ОСОБА_7 продовжила рухатись далі, після чого ОСОБА_4 знову підбіг до ОСОБА_7 та наніс один удар рукою по потилиці її малолітньому сину ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_4 погрожуючи застосуванням ножа, який мав при собі, почав знову вимагати у останньої віддати йому грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_7 , усвідомлюючи погрозу застосування ножа як реальну загрозу її здоров`ю та життю, а також загрозу здоров`ю та життю її малолітнього сина ОСОБА_8 , почала активно захищати себе та свого сина, а саме нанесла декілька ударів в обличчя ОСОБА_4 . Будучи розгубленим від активного захисту збоку потерпілої, ОСОБА_4 впустив ніж на землю, так і не заволодівши чужим майном, проте в подальшому був затриманий неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення.
17.11.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному з погрозою насильства, небезпечною для здоровя особи, яка зазнала нападу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, оскільки санкція цієї частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий і прокурор вважають наступні ризики: переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на які вказують, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Крім цього, вчинятиме інші кримінальні правопорушення, вказує те, що підозрюваний не має постійного місця роботи, а тому може продовжувати злочинну діяльність з метою заволодіння матеріальними цінностями. Також, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом поміщення ОСОБА_4 до реабілітаційного центру.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 16 листопада 2020 року, згідно якого остання вказала про обставини злочину; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16 листопада 2020 року, згідно якого остання вказала на місце, час та обставини вчинення злочину відносно неї; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 листопада 2020 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.11.2020 року; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 17 листопада 2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 16 листопада 2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.11.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.11.2020 року.
При цьому, посилання прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи виключно у вигляді тримання під вартою.
У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинювати незаконний вплив на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні або перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а відтак, такі твердження є лише припущеннями.
На переконання слідчого судді, прокурором в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи та покладення на підозрюваного певних обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри та даних про особу ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003201 від 16.11.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити;
Обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту;
Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 15 січня 2021 року;
Обов`язки покладаються на ОСОБА_4 на строк дії ухвали;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 ;
Ухвала слідчого судді діє до 15 січня 2021 року та підлягає негайному виконанню після її проголошення;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1