У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000305.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
представник третьої особи, щодо майна
якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на вилучене в ході проведеного 25-26.10.2020 р. обшуку автомобіля «Volswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 майно, а саме на добровільно видані ОСОБА_5 та поміщені до спецпакету ЕХР0248019 мобільний телефон iPhone 6s IMEI НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 16 406 грн. та інше майно добровільно видане ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 . В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт посилаючись на вимоги ст. ст. 94, 131, 132, 173 КПК України, стверджує, що слідчий, обґрунтовуючи клопотання не надав належних і достатніх доказів тих обставин, на які послався, а слідчий суддя належним чином не оцінив докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Слідчий суддя не пересвідчився в наявності достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що майно, на яке накладається арешт має відношення до кримінального правопорушення, що розслідується.
Матеріали клопотання слідчого не містять даних на підтвердження того, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.
На момент подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, слідчим вже повідомлено про підозру особам, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 160 КК України. Отже, слідство перевірило та встановило достатньо доказів на підтвердження кримінального правопорушення, а тому мало достатньо часу переконатись в неналежності грошових коштів в розмірі 16 406 грн. до кримінального правопорушення.
Слідчий суддя не врахував вимог ст. 64-2 КПК України, згідно якої, з клопотанням про арешт майна третьої особи, має право звернутися прокурор, а не слідчий як у даному випадку.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_28 , який запланував збір громадян Миколаївської області у кількості близько п`ятдесяти осіб з метою фальсифікації результатів виборів, які відбулися 25.10.2020 р., шляхом надання неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США кожному з виборців за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, а саме голосування за окремого кандидата на виборах. Окрім зазначеного, вказаною особою було заплановано здійснити 24-25.10.2020 р. організований вивіз автотранспортом заінтересованих громадян (виборців) з меж Миколаївської області до Київської області для реалізації ними виборчого права за кандидата (тів), визначеного ОСОБА_28 .
В ході досудового розслідування за результатами проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час тривають, встановлено осіб, які пропонували неправомірну вигоду виборцям за реалізацію права голосу за певного кандидата та можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також транспорт, на якому виборців повинні були доставити до виборчої дільниці.
В період 25-26.10.2020 року слідчими СУ ГУНП в Миколаївській області та Оболонського УП ГУНП у м. Києві проведено санкціоновані обшуки транспортних засобів, на яких рухались виборці до м. Києва, які погодились реалізувати своє виборче право за конкретного кандидата та отримання за вчинення таких дій неправомірної вигоди, а також транспортних засобів, якими користувались причетні до вчинення кримінального правопорушення особи, в ході чого було вилучено мобільні телефони та грошові кошти.
Також, було допитано 35 осіб, з яких 24 особи зізнались у тому, що реалізували своє виборче право за конкретного кандидата та отримали за вчинення таких дій неправомірну вигоду. Відповідно показань свідків та наявних матеріалів кримінального правопорушення, виборці повинні були проголосувати на виборах голови за № 16 ОСОБА_29 , виборах депутатів сільської ради за № 5 «опозиційна платформа за життя», виборах до обласної ради № 14 за «опозиційна платформа за життя», виборах районної ради № 2 за «опозиційна платформа за життя». Водночас, сума коштів переданих за обрання певного кандидата фігурантами обиралась на власний розсуд від 300 грн. до 1 000 грн.
25-26.10.2020 р. на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва проведено обшук автомобіля «Volswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено перелічені у клопотанні речі, документи, грошові кошти, які постановою слідчого від 26.10.2020 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000305.
Слідчий звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 25-26.10.2020 р. обшуку автомобіля «Volswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що вилучені речі, документи та грошові кошти мають значення речового доказу, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням того, що вилучені під час проведення обшуку вищевказаного транспортного засобу мобільні телефони, грошові кошти та чорнові записи, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту вказане майно.
В частині накладення арешту на кредитні та банківські картки видані на ім`я різних осіб слідчий суддя відмовив, оскільки слідчим не доведено, що вказані речі мають доказове значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчим суддею постановлена 25.11.2020 р. без участі заявника та його представника, і матеріали судового провадження не містять даних на підтвердження отримання ним копії ухвали слідчого судді. При цьому, як стверджує апелянт, копію прийнятого рішення він отримав 27.11.2020 р., а апеляційна скарга подана до апеляційного суду 01.12.2020 р.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущений.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , то апеляційний суд, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах цих апеляційних вимог, і стосовно іншого майна на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, то в цій частині, питання законності та обґрунтованості накладення арешту апеляційним судом не вирішується.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.
Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України є відповідність цього майна, критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до ЄРДР за № 0000305 внесені відомості за фактом протиправної діяльності громадянина України, який пропонує надання виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, а саме голосування за окремого кандидата на місцевих виборах.
В рамках даного кримінального провадження СУ ГУНП в Миколаївській області у період з 25.10.2020 р. по 26.10.2020 р. на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.10.2020 р. проведено обшуку автомобіля «Volswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно добровільно видане ОСОБА_30 (мобільний телефон iPhone 6s IMEI НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 16 406 грн.), а також майно добровільно надане іншими особами.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами клопотання про арешт майна, зокрема копією ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.10.2020 р., копіями протоколів ошуку від 25.10.2020 р., допиту свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та іншими матеріалами клопотання.

Оскільки встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене у ОСОБА_34 , добровільно надане майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме мобільний телефон та грошові кошти можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно належне ОСОБА_35 , оскільки не накладення арешту на вказані речові докази, може призвести до зникнення, втрати, його пошкодження або інших наслідків.
Слід зауважити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Отже, доводи апелянта про відсутність достатніх доказів на підтвердження, того, що майно, на яке накладений арешт має відношення до кримінального правопорушення, яке розслідується, на даній стадії кримінального провадження не розглядаються.
При цьому, відповідно наданих матеріалів вбачається, що обшук проведений на підставі ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим на даний час порушень норм кримінального процесуального закону не вбачається.

Матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що обшук, проведений на підставі ухвали слідчого судді, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів або грошових коштів, які мають значення для досудового розслідування, і існує така сукупність розумних підозр вважати, що майно, вилучене в ході обшуку, є речовим доказом у кримінальному провадженні, а грошові кошти, які можливо здобуті злочинним шляхом, є доходом від вчиненого кримінального правопорушення або отримані за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді, постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, в тому числі й необхідність арешту грошових коштів.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які давали б підстави для скасування постановленого судом рішення, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000305, залишити без змін, апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3