Справа № 478/1402/20 Провадження № 1-кп/478/21/2021
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
18 січня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- вироком Петровського районного суду Донецької області від 20.05.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців. Звільненого з УВП 24.05.2013 року по відбуттю строку покарання;
- вироком Петровського районного суду Донецької області від 27.02.2014 року за ч. 1 ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком 1 рік. Знятого з обліку 15.04.2015 року;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Судом встановлено та визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , в період не знятої та непогашеної у встановленому законодавством порядку судимості, повторно вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 22 липня 2020 року близько 07 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись на АДРЕСА_2 , побачив на землі, на території вказаного домоволодіння, біля паркану, металевий алюмінієвий бідон ємністю на 25 літрів, який належав ОСОБА_5 , яким вирішив заволодіти.
Реалізуючи намір заволодіти металевим алюмінієвим бідоном ємністю на 25 літрів, який належав ОСОБА_5 та знаходився біля паркану на території її домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись в таємності своїх дій, виліз на паркан, який огороджував територію вказаного домоволодіння та, перехилившись через нього, схопився своєю рукою за ручку бідону, та перекинув його через паркан, таким чином, заволодівши вказаним майном. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 поніс алюмінієвий бідон ємністю на 25 літрів до свого домоволодіння.
Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 350,00 грн., що підтверджується висновком експерта судово-товарознавчої експертизи від 25.07.2020 року № 2337.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, в своїх поясненнях повністю підтвердив фактичні обставини скоєння злочину. В скоєному злочині щиро розкаявся. Суду пояснив, що у вказаний в обвинувальному акті період часу, він разом із приятелем йшли до нього додому. По дорозі, він побачив залізний бідон на території домоволодіння, який було огорожено парканом. Бідон лежав на землі. В той час, обвинувачений ОСОБА_4 вирішив забрати вказаний бідон, для чого підійшов до паркану, перехилився через нього та дотягнувся до бідону, схопивши його рукою. Після цього, він витягнув бідон через паркан, заволодів ним та пішов з ним додому. По дорозі, обвинувачений з приятелем зустріли чоловіків, які поцікавились звідки у нього бідон та викликали поліцію.
Таким чином, його дії були викрито, бідон було повернуто потерпілій.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про здійснення судового розгляду кримінального провадження без її участі.
Не зважаючи на повне визнання своєї обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.07.2020 року, де потерпіла ОСОБА_5 повідомила орган поліції про викрадення з території її домоволодіння алюмінієвого бідона ємністю 25 літрів;
- протоколом огляду місця події домоволодіння потерпілої від 22.07.2020 року та фото-таблицями, в кількості 2-х штук доданих до нього;
- заявою обвинуваченого ОСОБА_4 від 22.07.2020 року, який добровільно видав працівникам поліції алюмінієвий бідон;
- протоколом огляду місця події від 22.07.2020 року, а саме огляду алюмінієвого бідону ємністю 25 літрів та фото-таблицями, в кількості 2-х штук доданих до нього.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд дійшов до переконання, про те, що вина ОСОБА_4 у вчинені злочину знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Згідно довідки Казанківської селищної ради від 03.09.2020 року № 1774/03-15, обвинувачений має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку у нарколога. До адміністративної відповідальності не притягувався, скарг від сусідів та інших мешканців села не надходили. Проживає разом із співмешканкою та дітьми.
Відповідно до довідки КНП «Казанківська центральна районна лікарня» Казанківської районної ради від 06.08.2020 року № 01-13/670, обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога.
Як вбачається з довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.08.2020 року № 4/1279, ОСОБА_4 , військову службу не проходив, зарахований у запас, як раніше засуджений.
Згідно запиту до управління інформаційно аналітичного забезпечення від 05.08.2020 року № 6047/66-2020 обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності.
З отриманої судом досудової доповіді вбачається, що ОСОБА_4 має високий ризик можливості вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.
В силу наведеного, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, його сімейний стан, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції цієї статті. При цьому, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також з огляду на сімейний стан та позитивні характеристики за місцем проживання (відсутність скарг від жителів села, відсутність випадків притягнення до адміністративної відповідальності, добрі стосунки в суспільстві), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до обвинуваченого статтю 75 КК України.
Відповідно до п.5 ч.9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільного небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.
Тому, виходячи з вищенаведеної норми ст.100 КПК України, речові докази підлягають поверненню потерпілій, як законному володільцю.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.100, 326, 368-371, 373, 374 КПК України суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком в 1 /один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1