ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3089/20 Номер провадження 11-сс/814/914/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про накладення арешту на речові докази вилучені в ході обшуку 17.09.2020 на території виробничих приміщень «Кременчуцька паперова фабрика», що розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Соломії Крушельницької, 46, а саме: погрущик паперу, токарний станок, зеленого кольору, № 420, моделі 1М63Ф101, станок для виготовлення паперу, пульт управління станком для виготовлення паперу, металевий котел, готову продукцію туалетний папір (619 упаковок).

Згідно з клопотанням та ухвалою слідчого судді, у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001121 від 12.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що ПП «Кременчуцька паперова фабрика», яка розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Соломії Крушельницької, 46, здійснює забруднення компонентів довкілля та незадовільних умов проживання мешканців провулку Кременевого, вул. Соломії Крушельницької та Одеської у м. Кременчуці.

З метою перевірки отриманої в ході досудового розслідування інформації, на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2020 було проведено санкціонований обшук виробничих приміщень ПП «Кременчуцька паперова фабрика», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на території вищевказаного підприємства було виявлено та вилучено погрущик паперу, токарний станок, зеленого кольору, № 420, моделі 1М63Ф101, станок для виготовлення паперу, пульт управління станком для виготовлення паперу, металевий котел, готову продукцію туалетний папір (619 упаковок).

Зазначене обладнання в ході проведення обшуку перебувало в робочому стані, що свідчить про здійснення підприємницької діяльності ПП «Кременчуцька паперова фабрика» та виробництво вищевказаної продукції.

Зазначене технічне обладнання було залишено керівнику підприємства ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 під зберігальну розписку, до вирішення справи по суті.

В ході проведення обшуку було відібрано зразки ґрунту та зразки води, для проведення експертних досліджень, а саме було виявлено, оглянуто та вилучено зразок ґрунту чорного кольору, зразок ґрунту сірого кольору, зразок води в 3-х ємкостях (одна півлітрова банка та дві трьох літрові банки).

В ході проведення санкціонованого обшуку було зафіксовано забрудненість території ПП «Кременчуцька паперова фабрика», псування земель речовинами, відходами та іншими матеріалами, що свідчить про порушення спеціальних правил ведення господарської діяльності, що в свою чергу створює загрозу для життя та здоров`я людей.

Мотивуючи рішення щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що клопотання подане не уповноваженою особою, оскільки до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в порушення ст. 64-2 КПК України звернувся слідчий, а не прокурор.

Вказано, що слідчим в клопотанні неправильно визначено завдання накладення арешту на засоби виробництва підприємства та готову паперову продукцію - для збереження предмету кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, оскільки перераховане майно не є предметом вказаного правопорушення.

В клопотанні слідчий не довів необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, на момент розгляду клопотання не було подано доказів на підтвердження наявності забруднення або псування земель шкідливими речовинами, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей або довкілля, а тому позбавлення ПП "Кременчуцька паперова фабрика" права розпоряджатися та користуватися засобами виробництва та готовою паперовою продукцією не може вважатися розумним та співрозмірним обмеженням права власності, оскільки призведе до зупинення правомірної підприємницької діяльності підприємства та інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах його працівників та власників.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про накладення арешту на речові докази вилучені в ході обшуку 17.09.2020 на території виробничих приміщень «Кременчуцька паперова фабрика», що розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Соломії Крушельницької, 46, а саме погрущик паперу, токарний станок, зеленого кольору, № 420, моделі 1М63Ф101, станок для виготовлення паперу, пульт управління станком для виготовлення паперу, металевий котел, готову продукцію туалетний папір (619 упаковок), задовольнити.

Мотиви накладення арешту наводить аналогічні наведеним мотивам у клопотанні слідчого.

Крім того вказує, що у судовому засіданні в ході розгляду клопотання слідчим суддею не взято до уваги, що вилучені в ході обшуку товарно-матеріальні цінності є речовими доказами, використання яких в процесі господарської діяльності ПП "Кременчуцька паперова фабрика" і призводить до забруднення земель та води, а їх повернення власнику та користувачу надасть можливість останньому продовжувати вчинення злочину, зокрема забруднення земель.

Крім того, судом не надано оцінку тому, що у ПП "Кременчуцька паперова фабрика" взагалі відсутні будь-які дозвільні документи на здійснення господарської діяльності із виробництва паперу та виробів з нього, зокрема відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (і це не заперечував представник власника майна у судовому засіданні), відсутній дозвіл на спецводокористування, відсутнє документальне оформлення земельної ділянки для здійснення господарської діяльності, відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, якою користується підприємство. Фактично, відмова у накладенні арешту на вказане майно, надає можливість ПП "Кременчуцька паперова фабрика" продовжувати господарську діяльність, забруднювати прилеглі території без оформлення будь-яких дозвільних документів.

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Представник власника майна заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, та просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення враховано положення вищевказаних статей, а слідчим в клопотанні не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

Апеляційним судом встановлено, що у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001121 від 12.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України

В ході досудового розслідування встановлено, що до чергової частини ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що ПП «Кременчуцька паперова фабрика», яка розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Соломії Крушельницької, 46, здійснює забруднення компонентів довкілля та незадовільних умов проживання мешканців провулку Кременевого, вул. Соломії Крушельницької та Одеської у м. Кременчуці.

З метою перевірки отриманої в ході досудового розслідування інформації, на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2020 було проведено санкціонований обшук виробничих приміщень ПП «Кременчуцька паперова фабрика», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на території вищевказаного підприємства було виявлено та вилучено погрущик паперу, токарний станок, зеленого кольору, № 420, моделі 1М63Ф101, станок для виготовлення паперу, пульт управління станком для виготовлення паперу, металевий котел, готову продукцію туалетний папір (619 упаковок).

В подальшому, з клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді з метою накладення арешту на вказане майно, яке, як вбачається з клопотання та наданих матеріалів, належить третім особам.

При цьому, відсутні відомості про те, що у даному кримінальному провадженні повідомлено будь-якій особі про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор, на чому правильно було акцентовано увагу слідчим суддею.

Проте, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, до слідчого судді звернувся заступник начальника СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 з порушенням викладених вище норм КПК України.

Крім того, в клопотанні слідчого метою накладення арешту на погрущик паперу, токарний станок, зеленого кольору, № 420, моделі 1М63Ф101, станок для виготовлення паперу, пульт управління станком для виготовлення паперу, металевий котел, готову продукцію туалетний папір (619 упаковок) зазначається те, що вони є речовими доказами матеріальними об`єктами, які є предметом вчинення кримінального правопорушення, можуть зберігати на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, однак не зазначається, які сліди кримінального правопорушення вони можуть містити на собі, або які інші відомості вони містять, які б могли бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо відсутності будь-яких дозвільних документів на здійснення господарської діяльності із виробництва паперу та виробів з нього, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, дозволу на спецводокористування, документального оформлення земельної ділянки для здійснення господарської діяльності, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, якою користується підприємство, оскільки такі відомості не пов`язані з встановленням факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування ч. 1 ст. 239 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні вимоги залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 вересня 2020 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4