Справа №949/131/20
Провадження №1-кп/949/122/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000027 від 11 січня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 Кримінального Кодексу України

В С ТА Н О В И В:

29 грудня 2019 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходилася в будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , де отримала від останнього банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ "Ощадбанк" та належну ОСОБА_6 , на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 1346 гривень 50 копійок для купівлі горілки та цигарок, після чого з корисливою метою, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, привласнила вказану банківську картку, не повернувши її ОСОБА_5 , яка згідно із ст. 1 Закону України «Про інформацію № 2657-ХII від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», № 2346-III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-III від 07 грудня 2000 року, «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБ України від 30 квітня 2010 року № 223, рішення ВС/ККС №454/420/17 від 14.02.2019, є різновидом офіційних документів та є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 , 29 грудня 2019 року біля 13 год. 30 хв. знаходилася в будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , де отримала від останнього банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ «Ощадбанк», для купівлі горілки та цигарок, після чого картку не повернула та в період з 30 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала грошові кошти, шляхом розрахунку за допомогою вказаної банківської картки при купівлі товарів вжитку в магазинах «Продукти», що розташований по вул. Миру, 41, в с. Берестя Дубровицького району та «Сонечко», що розташований по вул. Перемоги, 4а, в с. Берестя Дубровицького району, на загальну суму 1346 гривень 50 копійок, чим завдала ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.
Будучи допитаною в ході судового розгляду в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину у скоєних вищевказаних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялась та дала суду показання, що дійсно вона, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, отримала від ОСОБА_5 банківську картку, яка належить ОСОБА_6 для купівлі горілки та цигарок та не повернула її, а також таємно викрала грошові кошти, шляхом розрахунку карткою при купівлі товарів в магазинах с.Берестя Дубровицького району Рівненської області. Просила суд суворо не карати. Також додала, що відшкодувала потерпілим майнову шкоду.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій він просить кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 розглядати без його участі. Матеріальна шкода обвинуваченою відшкодована у повному обсязі. Претензій матеріального характеру до неї не має.
Від потерпілої ОСОБА_6 до суду надійшла заява, у якій вона просить кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 розглядати без її участі. Матеріальна шкода обвинуваченою відшкодована у повному обсязі. Претензій матеріального характеру до неї не має.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує її дії: за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.3 цієї ж статті закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч.1 ст.185 КК України ( в редакції зазначеного закону) передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
При цьому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції ч.1 ст.185 КК України більший, ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, згідно ст.12 КК України класифікуються, як кримінальні проступки.

Характеризуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона раніше не судима (а.п.60), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.61), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.40).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що вона раніше не судима, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачена повністю визнавши свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, щиро розкаялась та надала показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчинених нею кримінальних правопорушень, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.357 та ч.1 ст. 185 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008), з урахування вимог ч.3 ст.5 КК України, визначивши остаточну міру покарання за ч.1 ст.70 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Майнова шкода відшкодована.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченої не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Речові докази:
- 27 чеків про оплату, які упаковані в спец. пакет Національної поліції України №EXP0134045 та приєднані до кримінального провадження №0000027 в якості речового доказу та передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Банківську картку "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , яка приєднана до матеріалів кримінального провадження №0000027 в якості речового доказу та передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1