Провадження 1-кп/522/199/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002354 від 05.09.2016 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016 р. ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в денний час біля будинку № 49 по вул. Раскидайловська в м. Одесі, побачили ОСОБА_13 на шиї якої знаходилися золоті вироби.
В цей час, у ОСОБА_4 та невстановленої органом досудового розслідування особи, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на скоєння нападу на ОСОБА_13 з метою заволодіння майном останньої.
Так, реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання майно, що знаходилось при ОСОБА_13 та заздалегідь домовившись про його спільне заволодіння, 05.09.2016 р. приблизно о 14:00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_13 , яка знаходилась біля будинку № 49 по вул. Раскидайловська в м. Одесі, а невстановлена органом досудового розслідування перебуваючи неподалік біля вказаного будинку в автомобілі, марки «ВАЗ 2106», зеленого кольору, 1979 року випуску, державний номер: НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_14 , стежила за діями перехожих, попереджаючи ОСОБА_4 про можливість викриття кримінального правопорушення, а також забезпечуючи останньому можливість скритися з місця скоєння кримінального правопорушення.
Далі, перебуваючи біля потерпілої, ОСОБА_4 приставив до горла ОСОБА_13 ніж та почав вимагати від останньої віддати йому належні потерпілій золоті прикраси, тим самим погрозами негайного застосування фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_4 подавив волю останньої до опору.
Застосувавши психічне насильство до ОСОБА_13 , яке сприйнято останньою як таке, що являє собою небезпеку для її життя чи здоров`я, ОСОБА_4 , продовжуючи спільний злочинний намір, за допомогою ножа, умисно, з корисливих мотивів, зрізав з шиї ОСОБА_13 належний їй золотий ланцюжок, вагою 20 грамів, вартістю 25 000 гривень, на якому знаходився золотий хрестик, вагою 5 грамів, вартістю 5 000 грн.
В цей час, протиправні дії ОСОБА_4 були викриті перехожим громадянином, який намагався затримати ОСОБА_4 . Водночас, виконуючи спільний злочинний намір, невстановлена органом досудового розслідування особа підбігла до перехожого громадянина та відштовхнула його від ОСОБА_4 .
Після чого, умисно заволодівши шляхом нападу майном ОСОБА_13 на загальну суму 30 000 гривень, ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового розслідування особа скрилися з місця вчинення кримінального правопорушення на вищевказаному автомобілі.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 187 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в описовій частині вироку. У скоєному щиро покаявся.

Також вина ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що 05.09.2016 р. вона приблизно о 14:00 год. приїхала за адресою: АДРЕСА_3 так як була записана на масаж. За вказаною адресою перебував автомобіль з якого чоловік ромської національності та жінка торгували продуктами, в тому числі і картоплею. Чоловік який торгував був у сланцях та сірих шортах без футболки, якого вона добре запам`ятала. З чоловіком ромської національності також був чоловік слов`янської національності, який запропонував купити картоплю, на що вона відмовилась та пішла. Потім почула кроки невідомого чоловіка, що раніше торгував продуктами біля автомобіля, який став її доганяти, в зв`язку з чим вона прискорила кроки так як злякалась. Однак, зазначений чоловік як потім вона дізналась ОСОБА_4 наздогнавши її намагався зірвати з її шиї ланцюжок, коли в нього не вийшло то він дістав ніж та взявши її за ланцюг стоячи до неї лицем, приставив до горла ножа та різко зрізав ножем ланцюг. Після чого, почав втікати, коли він втікав вона бачила, що хрестик був на ланцюжку. Коли ОСОБА_4 добіг до виходу із арки будинку, в цей момент заходив мешканець цього будинку, вона закричала та попросила зупинити ОСОБА_4 . Після чого, чоловік завдав декілька ударів ОСОБА_4 , від який останній впав на землю. Потім чоловік попросив ОСОБА_4 повернути ланцюг, на що ОСОБА_4 відповів, що він викинув його коли втікав. В подальшому до них підійшов другий чоловік, той що торгував та почалась бійка, після якої ОСОБА_4 та невідома особа заскочили до автомобіля ВАЗ та поїхали. Крім цього, потерпіла категорично впізнала ОСОБА_4 , як особу яка вчинила на неї напад.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- повідомленням ОСОБА_13 на лінію «102» від 05.09.2016 р., про те, що невідома особа погрожуючи ножем, зірвав з шиї належний їй золотий ланцюжок;
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2016 р., згідно якого встановлено, що 05.09.2016 р. приблизно о 14:00 год. за адресою: м. Одеса, вул. Раскидайловська буд. 49, невідома ОСОБА_13 особа погрожуючи ножем та схвативши її за волосся, представивши до горла ніж, обрізала та зняла з неї золотий ланцюжок з православним хрестиком;
- орієнтуванням від 05.09.2016 р., згідно якого встановлено, що 05.09.2016 р. надійшла заява від ОСОБА_13 в якій остання просить вжити заходів до невідомої особи яка заволоділа її золотим ланцюгом і православним хрестиком у дворі по АДРЕСА_3 , біля арки. Підозрювані на автомобілі «ВАЗ 2106» зеленого кольору з причепом, з якого невідомі торгували овочами;

- план схемою місця кримінального правопорушення та шляхи відходу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_4 як особу, що 05.09.2016 р. приблизно о 14:00 год. за адресою: м. Одеса, вул. Раскидайлівська буд. 49, із застосування предмета зовні схожого на ніж заволодів її золотим ланцюжком;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 06.09.2016 р.;

- протоколом огляду місця події від 07.09.2016 р., а саме автомобіля «ВАЗ 2106» д.н. НОМЕР_1 , в середині якого в підлокітниках знаходився розкладний ніж;

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою ОСОБА_13 . Даних про будь-яку зацікавленість потерпілої в результаті кримінального провадження судом не встановлено, її свідчення не суперечать обставинам, відомості про які містяться у кримінальному провадженні.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, пом`якшуючі обставини.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, яке вчинив ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, що свідчить про його антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з 06.09.2016 р. по день набрання вироком законної сили, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р. в силу зворотної дії кримінального закону в часі, як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06.09.2016 р. з моменту фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , термін його попереднього ув`язнення, з 06.09.2016 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до відбуття призначеного йому покарання, а після скасувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м.Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: