cправа № 570/4761/20
провадження № 1-кс/570/871/2020
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2020 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю слідчого ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000984відносно підозрюваного ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьомуобґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий просить обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання повністю і по аналогічних мотивах та пояснила суду про обставини, вказані у ньому.
Підозрюваний не заперечує проти клопотання, оскільки вважає себе винним у скоєнні злочину і повинен понести покарання.

Заслухавши їх думку, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для ухвалення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно клопотання, ОСОБА_3 , будучи судимим Рівненським міським судом Рівненської області 04 серпня 2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий, умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , 24 жовтня 2020 року о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу господарства по АДРЕСА_1 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку власників господарства та інших осіб, шляхом віджиму вікна незаконно проник до будинку, звідки таємно викрав належні ОСОБА_6 : телевізор «LG» моделі «32LN570V», вартістю 4 750 грн, електропилу «Makita» моделі «UC4041A» вартістю 2 818 грн, електродриль-шуруповерт «Дніпро-М» моделі «МДШ-600» вартістю 614 грн, завдавши майнову шкоду у сумі 8 182 грн.

24 жовтня 2020 року за даним фактом зареєстроване кримінальне провадження за ч.3 ст.185 КК України.

26 листопада 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Ст.29 Конституції України гарантує, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно ст.177 КПК України їх основною метою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Ст.194 КПК України зобов`язує встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Аналогічні положення відображене в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року №4.

Підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення грунтується на зібраних під час досудового слідства доказах:
- заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24.10.2020;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 05.11.2020;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.11.2020;
- поясненням ОСОБА_3 від 11.11.2020;
- протоколом огляду місця події від 24.10.2020;
- висновком експерта №1.3-367/20 по результатах проведення судової дактилоскопічної експертизи,
- протоколом допиту підозрюваного від 26.11.2020.
Дані докази під час розгляду клопотання об"єктивно дослідженні щодо їх допустимості та узгодженості між собою, сумнівів у суду не викликають.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, не має сталих соціальних зв"язків, може безперешкодно виїхати з місця проживання, усвідомлюючи реальність покарання за вчинений тяжкий злочин,та, як наслідок, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Будучи засудженим до покарання із застосуванням ст.75 КК України, на шлях виправлення не став, а знову вчинив новий умисний корисливий злочи, що дає підстави вважати про можливе продовження ним злочинної діяльності в подальшому.

Враховуючи наявність ризиків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, вважаю, що зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу у застосуванні відносно ньогоо запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Досягнення мети застосування запобіжного заходу неможливе при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, вважаю, що підозрюваному одночасно з триманням під вартою слід визначити заставу в порядку, передбаченому ч.3 ст.183 КПК України, визнавши достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного грошову суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.
Такий розмір застави є альтернативою запобіжному заходу у виді тримання під вартою, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Обарів Рівненського району Рівненської області, проживаючого поАДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 січня 2021 року.

Строк тримання під вартою рахувати з 16 год. 30 хв. 26 листопада 2020 року.

Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 101 350 грн. в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) протягом дії ухвали у будь-який момент.
Покласти на підозрюваного у разі внесення застави такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце свого перебування по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

У випадку внесення застави з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваного вважати таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться на виклик до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1