Справа № 352/2313/20
Провадження № 1-кп/352/315/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000071 від 06.10.2020 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

05.10.2020 приблизно о 06 год. 30 хв. ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Дачній,

в с. Нова Липівка, Тисменицького району, Івано-Франківської області, побачив

на пасовищі свійського коня гуцульської породи, який за допомогою мотузки був прив`язаний до залізного кілка в землі для унеможливлення втечі. В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме свійського коня гуцульської породи, що належить ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що кінь є свійським та має визначеного власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_2 зайшов на пасовище та відв`язавши мотузку від залізного кілка в землі, таємно викрав свійського коня гуцульської породи, що належить ОСОБА_3 , після чого вивів його за межі с. Нова Липівка Тисменицького району та попрямував через ліс до с. Гаврилівка Надвірнянського району.

У подальшому, ОСОБА_2 , отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, 05.10.2020 приблизно о 09 год. 00 хв. на території с. Гаврилівка Надвірнянського району продав свійського коня гуцульської породи ОСОБА_4 за грошові кошти в сумі 6500 грн., які витратив на власні потреби.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_2 спричинено майнову шкоду потерпілому ОСОБА_3 на загальну суму 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту надана і письмова заява потерпілого ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена поза розумним сумнівом, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1. ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, відповідно до довідок за №7187 від 08.10.2020 року та за №1481 від 07.10.2020 року на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тимчасово не працює, неодружений, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, не відшкодована.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, покарання у виді громадських робіт у межах, установлених санкцією даної норми, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень. При цьому суд враховує те, що оскільки обвинувачений не працює, у нього відсутні джерела, з яких може бути сплачений штраф, то призначення покарання у виді громадських робіт призведе до досягнення мети покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_2 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

У відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи за № 2311/20-28 від 27.10.2020 в сумі 1 307,52 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

шкуру коня червоного кольору та голову білого кольору із чорними плямами нижче очей, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 , залишити останньому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 307 (одну тисячу триста сім) грн. 52 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1