Справа № 639/3734/20
Провадження № 1-кп/639/141/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальні акти по об`єднаним кримінальним провадженням, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовірівка Нововодолазьского району Харківської області, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 приблизно о 16.30 годині, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Салтівське шосе у м. Харків, з боку вулиці Халтуріна у напрямку вулиці Академіка Павлова. В подальшому, рухаючись у вказаному напрямку та перетинаючи перехрестя з вулицею Академіка Павлова на зелене світло світлофора, ОСОБА_5 рухаючись на вказаному автомобілі з мінімальною швидкістю, увімкнувши сигнал лівого повороту, почав маневрувати ліворуч на вул. Академіка Павлова у напрямку проспекту Московського, при цьому пропускаючи попутний транспорт. Продовжуючи маневр у вказаному напрямку ліворуч, ОСОБА_5 проявив неуважність при керуванні вказаним автомобілем, не врахував дорожню обстановку та перед зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспорту, шо рухався в зустрічному напрямку прямо, чим грубо порушив п.п. 10.1, 16.6 ПДР України, згідно з якими:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

16.6. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

та допустив зіткнення з велосипедом «Mascotte» під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався прямо у зустрічному йому напрямку, внаслідок чого останній постраждав та отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/492-А/19 від 15.08.2019 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки, що за своїм ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 7/887СЕ-19 від 24.09.2019 дії водія ОСОБА_5 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

02.09.2019, приблизно 17.30, ОСОБА_5 рухався на технічно справному автомобілі «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 , по вул. Москалівській зі сторони вул. Селянської у напрямку вул. Власенка в м. Харкові, зі швидкістю приблизно 100 км/год та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України згідно з яким:

- п. 2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»

не маючи при цьому посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги

п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 2.1 а) «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Продовжуючи свій рух по вищевказаній вулиці, в районі будинку №204, ОСОБА_5 , діючи необережно, не переконавшись у безпеці своїх дій, обрав небезпечну швидкість руху та прийоми керування автомобіля, при яких він допустив втрату контролю над керуванням автомобіля «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 , та виїхав за межі проїзної частини, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та допустив наїзд на залізобетонний стовп міського електроосвітлення.

Внаслідок дорожньо-транспортної події, пасажир автомобіля «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/131-А/20 від 13.02.2020 потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, у вигляді: важкої черепно-мозкової травми з наявністю синців на обличчі, забою головного мозку з дифузними аксональними пошкодженнями, вогнищами контузій речовини головного мозку, епідуральної гематоми скроневої області зліва, субдуральної гематоми потиличної і тім`яної областей справа, забитих ран на правій нижній кінцівці, пошкодження сумочно-зв`язкового апарату лівого колінного суглоба, перелому зовнішньої кісточки правої гомілки із зсувом, перелому таранної кістки справа.

Згідно з висновками авто-технічних експертиз №7/247СЕ-20 від 20.02.2020 року та №7/501СЕ-20 від 30.03.2020 року у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 є невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.286 КК України визнав частково, суду показав, що дійсно 01.07.2019 після обіду він з дружиною їздили на автомобілі «ЗАЗ 1102» за ліками. За кермом авто була дружина. Їх автомобіль стояв першим на світлофорі, коли вони перетинали перехрестя з вулицею Академіка Павлова. Дружині стало раптово погано та він пересів за кермо. Увімкнувши поворот ліворуч, пропустив попутний транспорт та не помітивши велосипедиста, який рухався у зустрічному напрямку прямо за автомобілями, допустив з ним зіткнення. Потім намагався надати йому першу медичну допомогу. Тобто свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні він визнає повністю.

Крім того, 02.09.2019р. в обідній час він вийшов з дому, побачив на лавочці сусіда ОСОБА_10 , який розпивав спиртне. Останній запропонував йому теж випити з ним і тоді він взяв собі пиво та склав йому компанію. Випив самостійно близько 2 пляшок пива та 25 грам віскі. Під час спілкування ОСОБА_11 запропонував йому покататися на його автомобілі, при цьому йому було відомо,що він немає водійських прав. Цибулько хизувався своєю роботою у правоохоронних органах і що він може все «повирішувати». Його автомобіль був у технічно несправному стані. Він усіляко відмовляв ОСОБА_11 їхати кататися, потім погодився відігнати автомобіль на СТО та залишити його там для проведення ремонтних робіт. За кермо належного йому автомобіля «Nissan Primera» сів ОСОБА_12 , ключі самостійно взяв зі столу, де він їх залишив, і вони поїхали від його будинку по вул.Селянській у напрямку вул.Власенка м.Харкова. По дорозі на СТО зустріли знайомого ОСОБА_13 . ОСОБА_14 бачив,що вони були нетверезі, намагався забрати ключі від автомобіля у ОСОБА_11 , однак це йому не вдалося і вони поїхали далі на СТО. За кермом авто був ОСОБА_11 ,він на передньому пасажирському сидінні. Потім сталося ДТП наїзд на залізобетонний стовп, в результаті чого він та водій ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження, були доставлені до лікарні. Всі тілесні ушкодження, які були отримані ОСОБА_11 , свідчать про те,що саме останній перебував за кермом, а він на пасажирському сидінні справа. З висновками проведених по кримінальному провадженню експертиз він не згоден, відео з телефону ОСОБА_11 є нарізаним та змонтованим. Цивільні позови ОСОБА_9 та КП «Міськелектротранссервіс» він не визнає у повному обсязі. Зазначив,що після ДТП відшкодував добровільно ОСОБА_9 17 000 грн., зробив це чисто по-людські. Просив суд його виправдати за ч.2 ст.286 КК України.

Окрім часткового визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами у їх сукупності,а саме:

-показами в суді потерпілого ОСОБА_8 , згідно яких 01.07.2019р. біля 16.30 він їхав з роботи у бік свого дому на належному йому велосипеді «Mascotte», перетинав перехрестя вулиць А.Павлова-Салтівське шосе м.Харкова. Їхав прямо, на зелений сигнал світлофора. Потім несподівано для нього ,з лівого боку вискочив автомобіль Таврія та допустив наїзд на нього. Вказаний автомобіль він заздалегідь не бачив. Від удару він розбив головою лобове скло автомобіля Таврії, за кермом якого перебував ОСОБА_5 . Потім він був доставлений до лікарні з переломом ноги, проходив тривалий курс амбулаторного лікування. При цьому ОСОБА_5 не зв`язувався з ним, не цікавився його здоров`ям та не відшкодовував спричиненої шкоди. Цивільний позов не заявляє, просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду;

- показами в суді потерпілого ОСОБА_9 ,згідно яких у вересні 2019 року, точну дату не пам`ятає, у другій половині дня, він перебував на подвір`ї свого будинку АДРЕСА_2 , де розпивав спиртне із сусідом ОСОБА_5 ,якого знав біля 10 років. Під час спілкування ОСОБА_15 запропонував йому проїхати покататися на його автомобілі. При цьому він не знав, що останній позбавлений водійських прав. Він погодився . Разом сіли в автомобіль: ОСОБА_16 - за кермо, він - на переднє пасажирське сидіння та розпочав на свій телефон все знімати. Їхали зі швидкістю близько 100 км/год. В районі трамвайного депо сталася ДТП. Потім він втратив свідомість, перебував у комі, а прийшов до тями лише у реанімаційному відділенні лікарні через 2 місяці. Йому робили операцію на голові. Пам`ять повернулася до нього поступово. Проходив тривалий курс лікування. Отримав 1 групу інвалідності, дотепер постійно спостерігається у лікарів. Заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди у розмірі 115910,08 грн., моральної шкоди 500 000 гривень. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду;

- показами в суді свідка ОСОБА_17 , згідно яких 02.09.2019р. її чоловік ОСОБА_9 пішов у магазин, зустрів на сусідньому подвір`ї своїх знайомих , з якими став розпивати спиртні напої. Вона йому телефонувала, потім пішла за ним, чоловік вдома переодягнувся і знову пішов до знайомих. Вона періодично йому телефонувала, спілкувалася із ОСОБА_5 , який обіцяв їй привести чоловіка додому. Потім після 17 год. їй зателефонували з мобільного телефону чоловіка та повідомили, що сталася ДТП. Вона побігла на місце події, але чоловіка та ОСОБА_15 вже увезла швидка допомога у лікарню. В подальшому вона надала слідчому відеозапис з мобільного телефону її чоловіка, який до скоєння ДТП знімав їх поїздку на телефон. У той день її чоловік був одягнутий в білу футболку, а ОСОБА_5 у зелену. Її чоловік проходив тривалий курс лікування, переніс ряд тяжких операцій, через що втратив роботу та став інвалідом 1 групи. Він постійно потребує стороннього догляд,через що вона була змушена покинути роботу. Сім`я ОСОБА_15 дала їм на лікування в жовтні та листопаді 2019р.- 17 000 гривень. Неодноразово зустрічала ОСОБА_5 , просила його допомагати, хоча б фізично, але ніхто жодного разу до чоловіка не прийшов, іншої допомоги не надав;

- показами в суді свідка ОСОБА_18 , згідно яких вона працює водієм в КП «Жовтневе трамвайне депо». 02.09.2019р. вона працювала по маршруту №3, їхала від кінцевої станції «Новожаново» у напрямку станції «Залютине». Після 17.30 год., у світлий час доби, коли вона під`їжджала до зупинки «Жовтневе депо» їй назустріч пронісся автомобіль чорного кольору, марку його вона не запам`ятала. Коли автомобіль проїхав повз вагон трамвая,при вході у поворот наїхав на рейку, не впорався із керуванням і допустив наїзд на залізобетонний стовп. При цьому ніяких перешкод вказаному автомобілю для руху не було. Вона попросила викликати швидку допомогу. Зазначила,що за її участю під час досудового розслідування проводився слідчий експеримент, ті покази, які вона давала раніше, вона підтримує, а також те,що за кермом того автомобіля перебував чоловік у зеленій футболці, а поруч був пасажир у білій;

- показами в суді свідка ОСОБА_19 , згідно яких 01.07.2019р. після 16 год. вона з чоловіком ОСОБА_5 їхали на автомобілі Таврія по вул. Салтівське шосе у напрямку вулиці Академіка Павлова м.Харкова. Перед регульованим перехрестям у неї піднявся тиск, вона попросила чоловіка сісти на кермо. Їх автомобіль стояв першим перед світлофором. При повороті ліворуч, з-поза автомобіля , який рухався у зустрічному їм напрямку, вискочив велосипедист і вони скоїли на нього наїзд. Потім потерпілого забрала швидка допомога. Ніякої матеріальної шкоди вони не відшкодовували потерпілому. Вважає, що у ДТП винні обоє його учасники;

Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_20 , який суду показав, що ОСОБА_5 він знає біля 2,5 років. У вересні 2019 року він працював на СТО. Біля 17 год. 02.09.2019р. повз заправку проїздив автомобіль «Nissan Primera», за кермом якого сидів ОСОБА_9 , а поруч із ним,на пасажирському сидінні ОСОБА_5 . Він у цей час йшов в магазин на заправці. Автомобіль «Nissan Primera» зупинився, ОСОБА_15 звернувся до нього з проханням оглянути автомобіль з метою виявлення технічних несправностей. Він помітив,що водій ОСОБА_11 був у нетверезому стані, почав забирати у нього ключі від авто . Останній повідомив,що працює в СБУ і все «повирішує». Відштовхнув його і вони поїхали далі. Потім він дізнався,що сталося ДТП за участю їх автомобіля, приблизно через 1-1,5 км від заправки. До нього декілька разів приїздив адвокат потерпілого та слідчий, вмовляли змінити свої покази та вказати,що за кермом авто сидів саме ОСОБА_16 , а не ОСОБА_9 02.09.2019р. , одразу після ДТП, він давав інші покази, вони були неточними(а.с.73 т.2 к/п). Зараз наполягає, що за кермом авто того дня перебував саме ОСОБА_9 .

Проте, суд не приймає до уваги покази вказаного свідка ОСОБА_20 та відноситься до них критично, оскільки вони є суперечливими та спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_18 , наведених вище, які повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами, покази цих потерпілого та свідка судом визнаються правдивими та достовірними.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- даними протоколу огляду місця ДТП від 01.07.2019р., фототаблиці, схеми до нього, під час якого було оглянуто місце ДТП, зафіксовано положення транспортних засобів після пригоди, оглянутий їх технічний стан ,все зафіксовано схематично (а.с.1-11 т.1 к/п);

- даними висновку судово-медичної експертизи №12-14/492-А/19 від 15.08.2019р.(а.с.12-13 т.1 к/п) ,згідно якого у зв`язку із подією,що сталася 01.07.2019р. у ОСОБА_8 мали місце наступні ушкодження: садна тім`яної області; садна на лівому та правому колінах, на верхніх кінцівках; закритий перелом лівої великогомілкової кістки. Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів,могли виникнути в умовах ДТП, при обставинах,викладених в ухвалі слідчого судді, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості,які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.08.2019р. та схемою до нього (а.с.22-25 т.1к/п), згідно якого його учасники ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 у присутності понятих на місці скоєного ДТП показали та розказали обставини події, розкрили механізм скоєного правопорушення, було зроблено заміри і все відображено схематично;

- даними висновку авто технічної експертизи №7/887СЕ-19 від 24.09.2019р. (а.с.27-30 т.1 к/п),згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ 1102 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 16.6 ПДР України. При цьому ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП виконанням вимог п.п.10.1, 16.6 ПДР України. У діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 16.6 ПДРУ, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою;

- даними протоколу огляду місця ДТП від 02.09.2019р., схемою та фототаблицею до нього (а.с.1-7 т.2 к/п),згідно якого слідчим у присутності понятих було оглянуто місце ДТП , зафіксовано положення автомобілю «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 після пригоди, оглянутий його технічний стан та механічні пошкодження , все зафіксовано схематично. Автомобіль направлено на штрафний майданчик по АДРЕСА_3 ;

- даними постанови слідчого від 05.09.2019р., згідно якого автомобіль «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 ,власником якого є ОСОБА_22 , визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню, визначено місце зберігання вказаного автомобіля- штрафний майданчик по АДРЕСА_3 (а.с.8 т.2 к/п);

- даними , які містяться в рапорті інспектора УПП в Харківській області ДПП Соболєвського від 02.09.2019р. про вчинене кримінальне правопорушення за участю ймовірного водія ОСОБА_5 та пасажира Цибулька, які вчинили наїзд на залізобетонний стовп електроопори. Обидва його учасники були з ознаками алкогольного сп`яніння. Постраждалих доставлено до лікарні (а.с.10 т.2 к/п);

- даними висновку судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №20493/259 від 27.01.2020р. , фото таблиці до нього (а.с.12- 26 т.2 к/п), згідно якого на момент експертного огляду автомобіля «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 , а відповідно і перед ДТП, рульове керування автомобіля виконувало свої загальні функції і знаходилась в технічно несправному (відсутність гальмового супорту правого заднього колеса на місці конструктивного встановлення), але в працездатному стані. Також до моменту ДТП ходова частина вказаного автомобіля виконувала свої загальні функції і знаходилася в технічно несправному (знос протекторів передніх шин,різність моделей за типом коліс, встановлених на одну вісь), але в працездатному стані. Дані несправності виникли до ДТП і могли бути виявлені водієм при щоденному технічному огляді та по зниженню ефективності гальмування автомобіля;

- даними висновку судово-медичної експертизи №12-14/131-А/20 від 13.02.2020р. (а.с.27-28 т.2 к/п), згідно якого у зв`язку із подією 2.09.2019р. у ОСОБА_9 мали місце пошкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми з наявністю синців на обличчі, забою головного мозку з дифузними аксональними пошкодженнями, вогнищами контузій речовини головного мозку, епідуральної гематоми скроневої області зліва, субдуральної гематоми потиличної і тім`яної областей справа, забитих ран на правій нижній кінцівці, пошкодження сумочно-зв`язкового апарату лівого колінного суглоба, перелому зовнішньої кісточки правої гомілки із зсувом, перелому таранної кістки справа. Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів,могли виникнути в умовах ДТП у пасажира переднього сидіння автомобіля,при обставинах, викладених в ухвалі слідчого судді, в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. При госпіталізації в стаціонар в крові постраждалого знайдений етиловий спирт в кількості 1,749%,що відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня;

- заявою свідка ОСОБА_17 від 09.10.2019р. про добровільну видачу відеозапису, записаного на ДВД диск з камери мобільного телефону її чоловіка ОСОБА_9 для долучення до матеріалів кримінального провадження (а.с.30 т.2 к/п),

-даними протоколу огляду предмету від 09.10.2019р. (а.с.31 т.2 к/п), згідно якого слідчим був оглянутий вказаний комп`ютерний диск « Verbatim»;

- даними протоколу перегляду відеозапису від 09.10.2019р. (а.с.31-35 т.2 к/п),згідно якого слідчим, у присутності понятих та свідка ОСОБА_17 був здійснений перегляд відеозапису з комп`ютерного диску « Verbatim» з мобільного телефону ОСОБА_9 . Був відтворений відео файл VID3319, на якому зображено відеозапис, який знімає ОСОБА_9 на мобільний телефон та який знаходиться на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Відеозапис починається із зйомки проїжджої частини з салону автомобіля. На 00:04 секунді в відображенні правого бокового дзеркала заднього виду зявляється рука ОСОБА_9 , в якій він тримає мобільний телефон чорного кольору,а також чітко видно його обличчя. ОСОБА_9 одягнутий в білу футболку з орнаментом спортивних кросівок. На 00:06 секунді в відображенні правого бокового дзеркала заднього виду з`являється Цибулька, а на водійському сидінні сидить інша людина, на якій вдягнена зелена футболка з коротким рукавом. На 00:33с та 00:36 секунді на відеозапису зафіксовано,що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_5 . Потім відеозапис містить звук зіткнення, спрацювання подушки безпеки. Вказаний відеозапис повторно відтворений та досліджений судом (а.с.61 т.2);

- даними постанови слідчого від 09.10.2019р. про визнання відеозапису VID3319,що перебуває на комп`ютерному диску « Verbatim» речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження(а.с.36 т.2 к/п);

- листом КП «Жовтневе трамвайне депо» від 26.03.2020р. та подорожнім листом водія.(а.с.37-38 т.2 к/п),згідно якого водій трамвая ОСОБА_18 02.09.2019р. працювала на трамвайному вагоні №3080-3081 по маршруту №3 та о 17.32 год. вирушила у рейс від кінцевої станції «Новожанове» у напрямку кінцевої станції «Залютине» і тому близько 17.30 могла перебувати в районі пункту зупинки «Жовтневе трамвайне депо»;

- даними висновку авто технічної експертизи №7/247СЕ-20 від 20.02.2020р. (а.с.40-42 т.2 к/п),згідно якого судовим експертом, з урахуванням показів свідка ОСОБА_18 , зроблено висновок, що у вказаних дорожніх умовах водій автомобіля «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.1,12.4 ПДРУ. Крім того ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти даній ДТП шляхом виконання ним вимог п.12.1 ПДРУ,для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 ПДРУ,які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

-заявою ОСОБА_9 від 13.02.2020р. про добровільне надання комп`ютерного диску з відеозаписом його обличчя для проведення експертизи (а.с.43 т.2 к/п);

-даними протоколів огляду предмету від 13.02.2020р.- комп`ютерного диску «Videx» із зображенням обличчя ОСОБА_9 , його перегляду та визнання речовим доказом по кримінальному провадженню(а.с.44-46 т.2 к/п);

-даними висновку комплексної судової експертизи матеріалів звуко- та відеозапису,судової портретної експертизи та судової фототехнічної експертизи №11/1/45/11/8/11/9 КПСЕ-20 від 20.02.2020р. та фото таблиці до нього(а.с.48-61 т.2 к/п),згідно якого на експертизу надані два комп`ютерні диски DVD-R «Verbatim» з мобільного телефону ОСОБА_9 з місця ДТП та DVD-R «Videx» з портретним зображенням обличчя ОСОБА_9 .. Відеофонограма з файлу НОМЕР_3 ( з місця ДТП) ознак монтажу не містить. Виготовлені та роздруковані кадри відеозапису VID3319 із зображенням особи чоловічої статі,що відображена у боковому дзеркалі, одягнена у футболку білого кольору та тримає в руці мобільний телефон(DVD-R «Verbatim» з мобільного телефону ОСОБА_9 з місця ДТП) та відеозапис «1.mp4» (DVD-R «Videx» з портретним зображенням обличчя ОСОБА_9 ) зафіксовано одну і ту ж особу ОСОБА_9 ;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2020р. (а.с.62-66 т.2 к/п), проведеного за участю свідка ОСОБА_18 ,яка на місці події показала та розказала про обставини скоєного ДТП 02.09.2019р., все зафіксовано схематично;

- даними висновку авто технічної експертизи №7/501/СЕ-20 від 30.03.2020 (а.с.68-69 т.2), згідно якого у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 є невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою;

- ухвалою слідчого судді Київського райсуду м.Харкова від 05.09.2019р.,згідно якої на автомобіль «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_23 (Литва) було накладено арешт шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження (а.с.71-72 т.2 к/п)

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_5 та визнання його винуватості.

Показанням обвинуваченого про те, що він не вчиняв ДТП за участю потерпілого ОСОБА_9 та не сидів за кермом автомобіля, суд надає критичну оцінку та розцінює їх як спробу уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Його покази в цій частині є неспроможними та повністю спростовуються висновком комплексної судової експертизи матеріалів звуко- та відеозапису,судової портретної експертизи та судової фототехнічної експертизи №11/1/45/11/8/11/9 КПСЕ-20 від 20.02.2020р.

Крім того, зазначені показання обвинуваченого спростовуються також показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків , підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (дані проколів слідчих дій, відеозаписом з мобільного телефону потерпілого , висновками експертів).

Висновки проведених по справі експертиз зроблені компетентними спеціалістами, є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, є науково-обгрунтованими, та такими, що за своїм змістом узгоджуються із фактичними обставинами даного кримінального провадження та іншими доказами.

У суду також не викликають сумніви свідчення потерпілого ОСОБА_9 , які узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема висновками експертних досліджень.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду з боку сторін кримінального провадження, у тому числі сторони захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, адже винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується вищепроаналізованими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень,які відповідно до ст. 12 КК України є як кримінальним проступком, так і тяжким злочином, бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується формально; його ставлення до скоєного - у вчиненому не розкаявся. Протягом 2017-2019 років більше 10 разів притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху(а.с.88-89 т.2), зокрема постановою Жовтневого райсуду м.Харкова від 15.04.2019р. за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,130 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік(а.с.91-92 т.2 к/п), посвідчення водія у нього було вилучено (а.с.87 т.2). Тобто ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у липні та вересні 2019 року будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Згідно досудової доповіді Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області від 30.10.2020р. ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній (а.с.13-14 т.2 судової справи).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, думки потерпілих про призначення несуворого покарання обвинуваченому, суд на підставі встановлених обставин справи, вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_5 : за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, за ч.2 ст.286 КК України -у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті кримінального закону, із застосуванням ст. 70 ч.1, 72 КК України, призначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, вважаючи можливим виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання , на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику призначення судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того,що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_5 був позбавлений права керування транспортними засобами в адміністративному порядку, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в рамках даного кримінального провадження.

Позивачем КП «Міськелектротранссервіс» було заявлено цивільний позов до обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди у розмірі 24 580 грн.40 коп.

Згідно частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

Як було встановлено під час судового розгляду внаслідок ДТП , що сталося 02.09.2019 по вул. Москалівській у м.Харкові з вини обвинуваченого ОСОБА_5 , було пошкоджено опору контактної мережі та контактну мережу міського електротранспорту (трамвай), які згідно із договором №1499 від 30.09.2011 знаходяться у господарському віданні КП «Міськелектротранссервіс», чим завдано позивачу майнової шкоди.

Відновлення пошкодженого майна відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати склали 24 580 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною кошторисною документацією (а.с.15-37 т.1 судової справи) . З огляду на вищевикладене позовні вимоги КП «Міськелектротранссервіс» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди у розмірі 115910,08 грн., моральної шкоди 500 000 гривень.

Відповідно до п.41.2. ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння ,в тому числі транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Як встановлено під час судового розгляду на момент дорожньо-транспортної пригоди 02.09.2019р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 не була застрахована, тому він є належним відповідачем за вказаним позовом.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого спричиненої матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, з урахуванням добровільно відшкодованої матеріальної шкоди у розмірі 17 000 грн., на підставі ст.ст.1166,1187 ЦК України. Вказана матеріальна шкода складається з вартості витрачених потерпілим медпрепаратів, матеріалів та медичного обладнання, проходження обстежень та лікування , які підтверджені рекомендованим йому медичним лікуванням та відповідними чеками (а.с.241-297 т.1 судової справи).

Крім того, потерпілим ОСОБА_9 заявлено позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в сумі 500 000 грн.

Згідно зі ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадів, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховують вимоги розумності і справедливості (ст. 23 ч. 3 ЦК України).

Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю на суму 500 000 грн., враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілого в зв`язку з отриманими ним тяжкими тілесними ушкодженнями, проходження ним тривалого стаціонарного та амбулаторного лікування, порушенням звичного життєвого укладу, втратою роботи в органах поліції та отримання 1-ї групи інвалідності, необхідністю постійного стороннього догляду, оскільки назавжди порушено звичайний ритм його життя, значно погіршився його психологічний та фізичний стан, що є доведеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає обгрунтованим саме такий розмір спричиненої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Відсутність в обвинуваченого коштів для відшкодування завданої матеріальної чи моральної шкоди в жодному разі не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні доведено те, що потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальну та моральну шкоду діями обвинуваченого ОСОБА_5 , останній збитки не відшкодував, враховуючи підтверджені в судовому засіданні витрати потерпілого, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, з урахуванням добровільно відшкодованої матеріальної шкоди у розмірі 17 000 гривень. З обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди підлягає стягненню 98910,08 грн., моральної шкоди - 500 000 грн., а всього 598 910 грн.08 коп.

До набрання вироком законної сили застосований запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» залишити без змін.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.286 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами сроком на 2 роки;

-за ч.2 ст.286 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_5 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27.04.2020 року.

Заявлений цивільний позов КП «Міськелектротранссервіс» задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь КП «Міськелектротранссервіс» спричинену кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 24 580 грн. 40 коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 спричинену злочином матеріальну шкоду у розмірі 98910,08 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн., а всього 598 910 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот десять) грн. 08 коп.

Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 р. з автомобіля «Нісан Примера», р.н. НОМЕР_4 , який був вилучений 02.09.2019 р. в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 204.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- автомобіль «Нісан Примера» р.н. НОМЕР_4 , який перебуває у власності ОСОБА_24 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , та зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106 повернути власнику (к/п а.с. 8);
- два DVD диски з відеозаписами, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (к/п том №2 а.с. 61);
Процесуальні витрати в сумі 24806 (двадцять чотири тисячі вісімсот шість) грн. 88 коп. за проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (к/п том №1 а.с. 14, 26; к/п том №2 а.с. 11, 39, 47, 70).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1