печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
13 серпня 2020 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надходило.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000509 від 23.06.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, а саме фактом внесення службовими особами структурних підрозділів Національної поліції України завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи та фактом вчинення розтрати чужого майна, яке перебувало у віданні, шляхом зловживання службовими особами структурних підрозділів Національної поліції України своїм службовим становищем у великих розмірах.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному провадженні здійснюється групою прокурорів першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора.
З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що службовими особами Головного управління Національної поліції в Рівненській області, всупереч Указу Президента № 126/2018 «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів в якому вказано на заборону державним установами України здійснювати супровід та впровадження складових комп`ютерних програм «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8», в 2018 році Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області в особі начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 укладено договір від 27.09.2018 № 2018-0131/601 про надання послуг з оновлення програмного забезпечення комп`ютерної програми «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8». Виконавцем вищевказаних договорів виступило Державне підприємство «Інфотех» в особі Центральної філії Державного підприємства «Інфотех», яка є власником майнових прав інтелектуальної власності на програмне забезпечення комп`ютерну програму «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8». Уповноваженою особою від Центральної філії Державного підприємства «Інфотех» на підписання зазначених догорів є директор Центральної філії Державного підприємства «Інфотех» ОСОБА_5 .
Відповідно до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яка введена в дію Указом Президента України від 14 травня 2018 року № 126/2018, вказано на заборону державними установами України здійснювати супровід та впровадження складових комп`ютерних програм «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8».
В подальшому, на підставі вказаного договору Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області на рахунок Державного підприємства «Інфотех», а саме 0534, в порушення Указу Президента № 126/2018, перераховано бюджетні кошти в сумі 198 000 гривень.
Однак, оновлення програмного забезпечення комп`ютерної програми «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8», відповідно до договору від 27.09.2018 № 2018-0131/601 та згідно Додатку № 3 до вказаного Договору, а саме Регламент надання послуг з оновлення програмного забезпечення комп`ютерної програми «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8» не проводилось.
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, стороною обвинувачення 06.08.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2020 за № 757/29900/20-к проведено обшук адміністративних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем розташування Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Під час проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено речі, документи зазначені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2020 за № 757/29900/20-к, де серед усього іншого наявний Договір між Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області та Центральної філії Державного підприємства «Інфотех» від 27.09.2018 № 2018-0132/602 на трьох аркушах з додатками у вигляді: Календарний план надання послуг на одному аркуші, Специфікація послуг на одному аркуші, Регламент надання послуг із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення на двох аркушах, Протокол погодження договірної ціни на одному аркуші, платіжне доручення № 2019 від 27.09.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 2020 від 27.09.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 2025 від 16.10.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 7963 від 28.11.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 8545 від 21.12.2018 на одному аркуші.
У ході проведення вказаного обшуку, з урахуванням інформації, яка міститься у кримінальному провадженні № 0000509, наявні відомості про те, що перелічені документи мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки містять відомості щодо підстав вчинення дій пов`язаних з програмним забезпечення-комп`ютерної програми «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8», законність оновлення та супроводження, якої необхідно дослідити при більш детальному вивченні та перевірці, шляхом проведення інших слідчих (розшукових) дій, а також надали можливість службовим особами здійснювати розтрату грошових коштів з Державного бюджету України.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
З використанням вказаних документів службовими особами Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснювалась розтрата, бюджетних коштів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей у вказаний договір від 27.09.2018 № 2018-0132/602. З цією метою працівниками службові особи Головного управління Національної поліції в Рівненській області вносили недостовірні відомості щодо фактичного обсягу наданих послуг Центральною філією Державного підприємства «Інфотех».
Так, відповідно договір № 2018-0132/602 між Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області та Центральної філії Державного підприємства «Інфотех» укладено 27.09.2018, проте відповідно до додатку до вказаного договору - Календарного плану надання послуг, послуги надавались в серпні 2018 року, що є фактично неможливим.На виконання злочинного плану, 27.09.2018 службові особи до Головного управління у Рівненській області Державної казначейської служби України надано платіжне доручення № 2019 від 27.09.2018 та платіжне доручення № 2020 від 27.09.2018 щодо оплати послуг по актам здавання-приймання послуг за договором № 2018-0132/602.
На підставі вказаних доручень Центральна філія Державного підприємства «Інфотех» на свій банківський рахунок отримала грошові кошти за послуги, які фактично не надавались та не могли надаватись.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що документи, вилучені 06.08.2020 під час проведення обшуку в зазначеному приміщенні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
У зв`язку з викладеним вище, 07.08.2020 вмотивованою постановою слідчого зазначені документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000509.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети являються доказом злочину, а саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей та грошових коштів.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, а саме на документи:
Договір між Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області та Центральної філії Державного підприємства «Інфотех» від 27.09.2018 № 2018-0132/602 на трьох аркушах з додатками у вигляді: Календарний план надання послуг на одному аркуші, Специфікація послуг на одному аркуші, Регламент надання послуг із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення на двох аркушах, Протокол погодження договірної ціни на одному аркуші, платіжне доручення № 2019 від 27.09.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 2020 від 27.09.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 2025 від 16.10.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 7963 від 28.11.2018 на одному аркуші, платіжне доручення № 8545 від 21.12.2018 на одному аркуші, які тимчасово вилучені у ході обшуку Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул. Миколи Хвильового, 2, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2020 за № 757/29900/20-к.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1