Справа № 199/1860/20
ВИРОК
іменем України
23 листопада 2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000369 від 06.03.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, не маючого місця реєстрації, зі слів проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.12.2014 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком 2 місяці. Звільнився 10.06.2015 по закінченню строку покарання;

- 23.11.2017 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, 70 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі;

- 24.11.2017 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі. Звільнився 29.08.2019 по закінченню строку покарання

- 17.11.2020 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 05.03.2020 приблизно о 10-50 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 14 по вул. Калиновій в місті Дніпро, зустрів раніше йому малознайомого ОСОБА_5 , з яким почав спілкуватися.

В ході спілкування ОСОБА_3 побачив, що в руках у ОСОБА_5 знаходиться мобільний телефон марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору і в цей момент нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинений повторно, а саме: мобільним телефоном марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору, який належить ОСОБА_5 .

Того ж дня, тобто 05.03.2020, приблизно об 11-00 годині ОСОБА_3 , знаходячись у вищевказаному місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_5 , попросив у останнього мобільний телефон марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у дійсному намірі ОСОБА_3 та довіряючи останньому, погодився та добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинений повторно, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , не маючи на меті повертати власнику вищевказаний мобільний телефон, взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 та, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілого в подальшому на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1900,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він 05.03.2020 зранку біля будинку АДРЕСА_2 зустрівся із раніше знайомим по роботі потерпілим ОСОБА_5 та побачив у останнього хороший телефон. Він попросив його надати йому телефон для того, щоб подзвонити. Отримавши телефон, він одразу пішов. Він забрав телефон для того, щоб отримати гроші, заклавши його до ломбарду, але він не зміг його закласти, бо не мав документів. Телефон був «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору. Його затримали співробітники поліції, яким він віддав телефон, котримй він забрав у ОСОБА_5 . У вчиненому щиро кається. Просив суворо не карати, врахувати його щиросердне каяття у вчиненому.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

-показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що він 05.03.2020 зранку перебував на Калиновському ринку в м. Дніпро та робив покупки. Там віз зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_3 . Останній попросив його надати свій телефон для того, щоб подзвонити. На це прохання він погодився та надав свій телефон ОСОБА_3 , який, взявши телефон, одразу пішов із ним. Він зрозумів, що обвинувачений не збирається повертати йому телефон, тому на наступний день звернувся до поліції. В нього був телефон «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору. Потім вже співробітники поліції повернули йому його викрадений телефон. Він не має претензій до обвинуваченого;

-протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 05.03.2020, відповідно до якого ОСОБА_5 просив органи поліції прийняти заходи до маловідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , який 05.03.2020 об 11-00 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 14, шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору;

- протоколом огляду предмету від 10.03.2020 з фототаблицею до нього, згідно з яким за участі ОСОБА_5 та в присутності понятих було оглянуто мобільний телефон марки «MEIZU М3 NOTE» золотого кольору;

-розпискою ОСОБА_5 про отримання ним мобільного телефону марки «MEIZU М3 NOTE»;
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 890-20 від 11.03.2020, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «MEIZU GOLD 16 GB М3 NOTE» золотого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 у справному стані, без пошкоджень, який було придбано 25.05.2017, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 05.03.2020. становила 1 900,00 грн, за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2020, згідно з яким свідок ОСОБА_7 впізнав чоловіка на фото №4, як такого, який 05.03.2020 прийшов до ломбарду «Грант» за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 12К, та намагався закласти телефон марки «MEIZU М3 NOTE» на заяву про видачу паспорта на ім`я ОСОБА_3 . На фото №4 зображений ОСОБА_3 ;

-протоколом перегляду відеозапису від 17.03.2020 за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якого було переглянуто відеозапис з камер спостереження ломбарду. На даному відеозаписі зафіксовано, як чоловік намагається закласти мобільний телефон золотого кольору. Після перегляду ОСОБА_3 повідомив, що на відеозаписі було зображено саме його, коли він намагався закласти телефон, яким він шахрайським способом заволодів у ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2020, згідно з яким було проведено слідчій експеримент за участі ОСОБА_3 , який показав місце вчинення злочину, надав пояснення по обставинам злочину та механізму заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 ;
-речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 найшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.
Таким чином, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як такі, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі продовжив вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення щиро визнав, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, не працює, не має на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, думку потерпілого, повернення викраденого майна.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочинів.
Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілого, обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, приходить до висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до скоєння умисних кримінальних правопорушень, про небажання ставати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому з метою попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначення покарання без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, тому воно повинно бути призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки останній вчинив дане кримінальне правопорушення до його засудження Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 17.11.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в загальній сумі 300,00 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначене покарання за даним вироком поглинути покаранням за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товорознавчої експертизи в сумі 300,00 гривні (висновок № 890-20 від 11.03.2020, судовий експерт ОСОБА_8 ).

Речові докази:
-телефон марки «MEIZU М3 NOTE» - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 ;

-СД - диск - залишити в матеріалах справи.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: