справа № 462/4880/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року
Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Львова, українця,громадянина України,

зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

раніше судимого, востаннє вироком Залізничного

районного суду м. Львова від 21.11.2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України

на 2 роки позбавлення воліта на підставі ст. 75 КК України звільнений

від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за ч. 1 ст.186 КК України

встановив:

ОСОБА_4 28.07.2020 року приблизно о 16.45 год., перебуваючи на проїзній частині дороги, що знаходиться навпроти будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи його настання, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 , а саме, наблизившись позаду до потерпілої, різко вирвав з її рук сумку-гаманець (клатч), у якій знаходились грошові кошти у сумі 570 грн. та мобільний телефон марки "i Phone 6 S" ІМЕІ НОМЕР_1 . Викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3500 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України.

В судовому засіданніобвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, пояснив, що 28.07.2020 року, перебуваючи на проїзній частині дороги, що знаходиться навпроти будинку, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 102 відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_5 сумку-гаманець (клатч), у якій знаходились грошові кошти у сумі 570 грн. та мобільний телефон марки "i Phone 6 S", розпорядившись майном на власний розсуд. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, шкоду відшкодував.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у іі відсутносі, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України є правильною, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, думку прокурора про можливість застосування ст. 75 КК України щодо обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України зі звільненням від відбування основного покарання, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: компакт-диск DVD-R, на якому знаходиться відеозаписи, надані "Львівавтодор", DVD-R диск, на якому наявні файли відеозапису надані працівниками церковної установи "Брати синів Ізраїлю"залишити в матеріалах кримінального провадження; гаманець-сумку зеленого кольору марки "ST", у якій знаходиться: дисконтна картка "Моя Аптека", картка поповнення рахунку "Київставр", дисконтна карта з рекламою манікюру, картка-реклама "Мобільні аксесуари", картка візитка на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дисконтна карта "Пошиття штор", паперовий листок з записами на покупку у "ТЦ Скриня", фото невідомої малолітньої особи, іконка, два паперових листочка в клітинку з записами на покупку товарів, канцелярські металеві ножиці, набір напильників для нігтів, мобільний телефон марки "iPHONE 6S" рожевого кольору у рожевому силіконовому чохлі повернути потерпілій ОСОБА_5 ; футболку білого кольоруз синіми візерунками та написом "SUR S UP" марки "NOPTH COAST", шорти спортивні чорного кольору марки "Adidas" повернути ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1