Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3739/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі у режимі відеоконференції з ДУ «Райківська ВУ №73» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 (далі ОСОБА_8 ) на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2020 про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, -

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у період з 15.10.2019 до дня доставляння його до ДУ РВК №73 у строк відбуття покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.03.2018 за ч. 3 ст. 187 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вищевказане клопотання та зарахувати у строк відбуття покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 його попереднє ув`язнення у період з 15.10.2019 по день прибуття до ДУ РВК №73 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши пояснення засудженого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.03.2018 за ч. 3 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна за злочини вчинений 19.04.2017.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.10.2019 вказаний вирок було змінено в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України; відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону України № 838-VШ від 26 листопада 2015 року вирішено зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання період перебування його в установі попереднього ув`язнення з 20 квітня 2017 року до 15 жовтня 2019 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
За таких обставин, оскільки вищевказаною ухвалою касаційного суду щодо ОСОБА_8 було повно застосовано вимоги ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону України № 838-VШ від 26 листопада 2015 року про зарахування попереднього ув`язнення з дня затримання 20.04.2017 по час набрання вироком законної сили 15.10.2019 у строк відбутого покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.03.2018 з розрахунку один день попереднього за два дні позбавлення волі, та вищевказаним кримінальним законом не передбачено зарахування перебування особи в умовах СІЗО після набрання вироком законної сили, суд першої інстанції було законно та обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про подальше зарахування у строк відбуття покарання за вищевказаним кримінальним законом періоду перебування в СІЗО після набрання вироком законної сили.
Враховуючи вищевикладене, посилання апелянта про незаконність ухвали суду є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах Закону.
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, що є законною та обґрунтованою, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2020 про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: