УХВАЛА

24 грудня 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бармаки, Рівненського району Рівненської області, українцю, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, ?

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 21 грудня 2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, знаходячись на проїжджій частині, що з тильної сторони будинку АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, використовуючи малозначимий привід, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоствердитися за рахунок приниження інших, безпричинно, спровокувавши конфлікт із ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з особливою зухвалістю, за допомогою заздалегідь заготовленого металевого лома, наніс удар останньому по голові, чим грубо порушив громадський порядок, а саме: спокій, звичайний уклад, життя, відпочинок та спокій потерпілого ОСОБА_8 і завдав останньому фізичної шкоди.
Крім цього, 21 грудня 2020 року, приблизно о 19 год.45 хв., ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості між проїжджою частиною та тильною стороною житлового будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, під час конфлікту, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , передбачаючи наслідки у вигляді смерті останнього і бажаючи їх настання, здійснив постріл з мисливської гладкоствольної рушниці марки «Cobalt-Р20», 12 калібру, номер НОМЕР_1 , в район грудної клітки потерпілого, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді вогнепального сліпого дробового поранення грудей з ушкодженням правої легені, від якого ОСОБА_9 помер на місці події.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень: ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та вчинені із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінальних правопорушень: в ході досудового слідства 24.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.
На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретних кримінальних правопорушень.
Зокрема, підозра ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні та іншими матеріалами кримінального провадження.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України у ході досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Санкцією ч. 4 ст. 296 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, одночасно ч. 1 ст. 115 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме:
може переховуватись від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість злочину, застосування відносно його запобіжного заходу тримання під вартою, повністю відповідає тяжкості вчиненого нею злочину та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що після отримання копій матеріалів про обрання запобіжного заходу, підозрюваному ОСОБА_5 стане відоме місце їх проживання, тому є всі підстави вважати, що у випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, він шляхом вмовлянь та погроз, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а саме з метою зміни їх показань, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню. Окрім цього, свідки у кримінальному провадженні є знайомими підозрюваного ОСОБА_5 ;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників;
вчинити інше кримінальне правопорушення: враховуючи вищенаведені обставини та особу ОСОБА_5 є ризики, що перебуваючи на волі останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки будучи раніше повідомленим про підозру і усвідомлюючи невідворотність покарання вчинив нові тяжкі кримінальні правопорушення, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також є ризиком.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.
Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, запобігти переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не одружений має на утриманні двох неповнолітніх дітей та вагітну дружину.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004450 від 21 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.
24.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.
Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, працездатний, непрацюючий, офіційно не одружений, має утриманні 2 неповнолітніх дітей (однак в матеріалах справи відомості відсутні), не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду,незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.
Однак, відповідно до п. 1,2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства та/або який спричинив загибель людей.
Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бармаки, Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 22.02.2021 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали, а саме з 24.12. 2020 року.
Встановити строк дії ухвали до 22.02.2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_1
Ухвала законної сили не набрала.
"Виготовлено з автоматизованої системи документообігу"

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

Секретар с/з ОСОБА_2
24.12.2020 року