Справа № 522/1048/21
Провадження №1-кс/522/714/21
УХВАЛА
22 січня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, такий що є фізичною особою підприємцем, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 17.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий СВ відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 , з клопотанням, погодженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 17.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській областіперебуває кримінальне провадження № 0000007 від 17.01.2021, за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.
Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є суб`єктом підприємницької діяльності, з 11.07.2002 зареєстрований як фізична особа підприємець.

ОСОБА_6 здійснював підприємницьку діяльність, з наданням в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; діяльність із забезпечення фізичного комфорту за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з 2014 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із іншими особами, не маючи жодних юридичних підстав, без одержання дозвільних документів, з метою отримання незаконного прибутку, використовував трьохповерхове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення господарської діяльності, шляхом надання в оренду кімнат для тимчасового мешкання різним фізичним особам із визначеною платою, які розташовані в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Під час здійснення господарської діяльності ОСОБА_6 розмістив на сайті Інтернет мережі оголошення щодо надання тимчасового житла в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи як власник готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », без будь-яких дозвільних документів, в період з 2014 по 17.01.2021, фактично здійснював господарську діяльність в трьохповерховому житловому приміщенні, в якому було 30 окремих номерів для проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником житлового будинку, приміщення розміром 1275,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідством встановлено, що ОСОБА_6 , діючи свідомо, нехтуючи та порушуючи встановлені законодавством правила пожежної безпеки під час здійснення господарської діяльності із наданням готельних послуг у приміщеннях готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , допустив порушення правил пожежної безпеки та не виконав вимоги пожежної безпеки, допустив передачу в оренду приміщень юридичним та фізичним особам, які використовувались як житлові, без відповідних дозвільних документів та облаштування «Хостела»; не виконав вимоги щодо застосування протипожежного захисту та первинних заходів пожежогасіння відповідно ДБА «В.2.5-56:2010 інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту» та «Правил пожежної безпеки в Україні»; не здійснив організаційні заходи щодо забезпечення пожежної безпеки (не визначені обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки; не встановлений противопожежний режим; не проведено навчання та перевірку знань з пожежної безпеки працівників; відсутні інструкції з пожежної безпеки; відсутній план евакуації на випадок аварійної ситуації; не визначені обов`язки працівників на випадок пожежі та інш.); не забезпечив вимог безпеки проживання; допустив відсутність контролю за безпекою праці та пожежною безпекою, чим порушив ст.13, ст.21 Закону України «Про охорону праці».

ОСОБА_6 , який є фактичним власником, допустив порушення вимог пожежної безпеки, незважаючи на створення ним своїми діями та бездіяльністю суспільної небезпеки, у зв`язку із можливістю виникнення пожежі, яка призведе до заподіяння шкоди здоров`ю людей, спричинить загибель людей, не усунув несправність електромережі, яка виникла в січні місяці 2021 року, яка повинна та могла бути усунена, не забезпечив пожежної безпеки, що є складовою виробничої діяльності суб`єкта господарювання у зв`язку із наданням готельних послуг в приміщеннях готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який функціонував як єдиний трьохповерховий комплекс споруд та комунікацій у складі нежитлових приміщень, внаслідок чого 17.01.2021 приблизно о 20:43 год. у приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , виникла пожежа, яка розпочалась в приміщенні кімнати № 204 на другому поверсі з займання кондиціонера, що спровокувало пожежу в кімнаті №210, та яка не була своєчасно погашена відповідними засобами гасіння через їх відсутність в місці її виникнення, відбулось швидке неконтрольоване розповсюдження вогню через недемонтоване горюче облицювання на шляхах евакуації, присутні у приміщені готелю особи не були своєчасно сповіщені про виникнення пожежі засобами системи оповіщення про пожежу через їх відсутність, що призвело до загибелі (настання смерті) від отруєння продуктами горіння оксидом вуглецю 2 (двох) невстановлених осіб жіночої та чоловічої статі.

Крім того, під час пожежі мешканці готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , отримали отруєння продуктами горіння, ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у вигляді опікового шоку, опіку дихальних шляхів, опіку нижніх та верхніх кінцівок.

Відповідно до звіту про причину виникнення пожежі, встановлено, що осередок пожежі спостерігається на другому поверсі в кімнаті. В даному місці розташування було знайдено наявні ознаки аварійного режиму роботи електропровідника, що виражалися у вигляді кулькоподібних утворень та багатожильних мідних провідниках, що характерні для короткого замикання, а також в даному місці спостерігаються наявні локальні прогари на дерев`яній конструкції з подальшим обвугленням.

На третьому поверсі трьохповерхового житлового будинку спостерігається повне вигорання та обсиплення будівельних матеріалів, а також спостерігається вигорання майна кімнат у вигляді особистих речей, повне вигорання стелі по даху та самого даху. В коридорі третього поверху спостерігаються локальні прогари у вигляді обвуглення.

21.01.2021 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

Як зазначає слідчий, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування перебуває на початковій стадії і всі обставини та всі особи, причетні до кримінального правопорушення, на теперішній час не встановлені,незаконно впливати на експертів та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги викладене, а також, те, що на думку слідчого, даний злочин скоєно із застосуванням насильства, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. При цьому, зазначали, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, не має намірів ухилятись від слідства, має намір відшкодовувати шкоду потерпілим та почав вже це робити.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, слідчим суддею встановлено, що 21.01.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000007 від 17.01.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, тобто порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей, та спричинено загибель людей.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, а саме: протоколами огляду місця події, під час яких виявлено два трупа невідомих осіб жіночої та чоловічної статті з ознаками обпалення, протоколом огляду місця події, під час якого виявлено термічні пошкодження будівлі, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколами обшуку, вилученими та оглянутими та долученим у якості речових доказів відеозаписами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що у судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що він зареєстрований у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_8 , за яким зареєстровано право власності на будівлю та який був його дідусем, ОСОБА_6 користувався будівлею фактично як власник, при цьому до нотаріальної контори за прийняттям спадщини він не звертався, а звернулася його мати. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив, що в будівлі також проживали люди, які оплачували йому вартість житла.

Крім того, слідчий суддя враховує, що за поясненнями прокурора та слідчого станом на теперішній час експертизу щодо питань виникнення пожежі у кримінальному провадженні не проведено, в матеріалах кримінального провадження наявний лише звіт провідного інспектора Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДСНС України у Одеській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_12 , затверджений 21.01.2021 року начальником Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДСНС України у Одеській області ОСОБА_13 , відповідно до якого найбільш ймовірними причинами виникнення пожежі у зазначеному будинку є аварійним режим роботи кондиціонера в кімнаті 204, що спровокувало пожежу у кімнаті 210, але не є виключенням необережне поводження з вогнем невстановленою особою (особами).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
З матеріалів провадження вбачається та слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, працевлаштований, має постійне місце проживання, мешкає у фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
У судовому засіданні встановлено, що станом на теперішній час ОСОБА_6 не ухиляється від слідства, відшкодовує матеріальну шкоду потерпілим.
Доводи слідчого про наявність ризиків: знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; на думку слідчого судді є лише припущеннями, оскільки жодних переконливих доказів на підтвердження даних тверджень стороною обвинувачення надано не було.

В свою чергу, обізнаність підозрюваного про наявність в матеріалах кримінального провадження доказів обґрунтованості підозри відносно нього у вчиненні кримінального правопорушення, та можливість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність єдиного ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, доводи прокурора про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи наявний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя враховує позицію ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої, за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним, достатнім і доцільним запобіжним заходом з метою забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, з забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 193-194, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.
Строк дії запобіжного заходу обчислювати з 22.01.2021 року по 22.03.2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, у якому він відбуває домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання вище викладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 26.01.2021 року о 15 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1