Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2446/20
Справа № 711/7370/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1
при секретарі судових засідань: ОСОБА_2
за участі:
прокурора: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4
підозрюваної: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження №0000153 від 07.06.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Драбів, Черкаської області, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Черкаської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який зберігала при собі, з метою подальшого збуту.

29 квітня 2020 року, близько 10 години 41 хвилини, ОСОБА_5 за допомогою мобільного телефону, домовилася з ОСОБА_8 (особа зі зміненими анкетними даними, яка за добровільною згодою прийняла участь як покупець у проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу) про збут йому наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, та в цей же день близько 11 години 22 хвилин зустрілася з ОСОБА_8 в попередньо обумовленому місці, а саме біля будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 29.04.2020, близько 11 години 26 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, умисно, з корисливих мотивів, збула ОСОБА_8 , а саме продала за грошові кошти в сумі 4 200 гривень, полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта від 22.05.2020 №2/1014 містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою (в перерахунку на основу) 2,613 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, є великими розмірами.

20.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: дані протоколу добровільної видачі придбаних речовин від 29.04.2020, дані висновку експерта від 22.05.2020 №2/1014, дані протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30.04.2020, дані протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20.05.2020, дані протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо,-відеоконтролю особи від 15.05.2020 та інші.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з її боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу також унеможливить незаконний вплив на свідків підозрюваною ОСОБА_5 , так як останні були залучені при проведення слідчих дій за участю підозрюваної та на експертів, які проводять експертні дослідження у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи, що ОСОБА_5 є не працюючою вказане може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів, є джерелом її доходу, а тому підозрювана може продовжити таку злочинну діяльність вчиняючи нові корисливі злочини у цій сфері.

Крім цього, на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі вона матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Просить застосувати до підозрюваної у кримінальному провадженні №0000153 від 07.06.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 175760 грн. та покласти на підозрювану ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що підставою для обрання запобіжного заходу є вручення підозри. ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, з корисних мотивів, вона злочинну діяльність вчиняла систематично. Слідством зібрано достатньо доказів, які підтверджують факт того, що ОСОБА_5 збула наркотичні засоби. Слідчими діями зафіксовано домовленість про збут та сам збут наркотичних засобів. ОСОБА_5 вчинила злочин свідомо, умисел наявний. Також, прокурор зазначив, що перебуваючи на домашньому арешті ОСОБА_5 зможе продовжувати вчиняти злочин, оскільки, збувала наркотики біля свого дому. Тому, просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засідання зазначила, що ОСОБА_5 може приховуватися, оскільки, стаття передбачає позбавлення волі від 6-10 років, може впливати на свідків, ОСОБА_5 не працює і збут був її єдиним джерелом доходу, а тому, вона може продовжувати вчиняти злочин. Просила клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що дане клопотання не обґрунтоване, не враховані особисті дані підозрюваної, соціальні зв`язки, склад сім`ї, дана особа притягується до кримінальної відповідальності вперше. Також, вказав, що ОСОБА_5 не створює перешкоди слідству, за викликом слідчої з`явилася до суду. Тяжкість злочину не впливає на той факт, що необхідно застосовувати такий тяжкий запобіжний захід.

Крім того, захисник ОСОБА_6 вказав, що в цьому році ОСОБА_5 втратила чоловіка, невістку. Син торгує на базарі, ОСОБА_5 займається городом, доглядає за дітьми. На його думку, клопотання є необґрунтованим, є надто суровим. Просив в задоволенні клопотання відмовити та застосувати відносно неї особисте зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку адвоката.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , пояснення підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України враховує те, що підозрювана ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має сталі соціальні зв`язки.
А тому, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 для належного забезпечення покладених на неї процесуальних обов`язків, необхідно застосувати відносно неї міру - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи особу підозрюваної, що підозрювана ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має міцні соціальні зв`язки, щиро кається, дає визнавальні покази, співпрацює з органами досудового розслідування.
Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів з застосуванням засобів електронного контролю,з покладенням на нього у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, певних обов`язків.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого та прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , та мешканцями м. Золотоноша Черкаської області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які можливо причетні до злочинної діяльності.
Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів з застосування засобів електронного контролю.
Покласти на підозрювану зобов`язання передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого та прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , та мешканцями м. Золотоноша Черкаської області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які можливо причетні до злочинної діяльності.
Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 20 грудня 2020 року, включно.
Копію даної ухвали вручити підозрюваній, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.10.2020р. о 16 год.00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1