Справа № 203/608/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина
України, освіта вища, фізичної особи-підприємця, офіційно не одруженого, проживаючого
в цивільному шлюбі, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000345,-

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000345, відомості за якими внесено до ЄРДР 10.05.2019 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.355 КК України.
14.01.2021 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було повідомлено ОСОБА_5 та слідчим до суду подано клопотання, погоджене прокурором, про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши сторін кримінального провадження та дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.
В свою чергу, відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором та перелік яких наведено в ч.5 ст.194 КПК України.

Розглядаючи питання обгрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень: слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: заява потерпілого ОСОБА_7 , протокол допиту в якості потерпілого останнього; протокол огляду предметів; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та причетність до його вчинення ОСОБА_5 .
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що останній на протязі тривалого часу знайомий з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, з огляду на що та будучи обізнаним про обставини кримінального провадження, підозрюваний за допомогою вказівок та порад може сприяти переховуванню та уникненню від кримінальної відповідальності інших осіб, які є причетними до вчинення злочину, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджаючи встановленню важливих обставин у кримінальному провадженні, повному, всебічному та об?єктивному проведенню досудового розслідування.
Вказане свідчить про наявність ризиків, визначених п.п.3,4 п.1 ст.177 КПК України.
Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що прокурором не доведено наявності інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України та які наведені в клопотанні, а саме: можливого переховування підозрюваного та вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Так, під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає зі своєю цивільною дружиною, працює, будучі зареєстрованим як фізична особа-підприємець.
Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке є нетяжким та згідно повідомлення про підозру було вчинено в травні 2019 року, тобто більше ніж за півтори роки до її пред`явлення. Відомостей щодо продовження ОСОБА_5 протиправної діяльності після цього та переховування надані до клопотання матеріали не містять.
Окрім цього, слідчий суддя враховує правову позицію в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 §1(с) Конвенції.
З огляду на це, враховуючи дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України та недоведеність прокурором наявності інших ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути заснований до підозрюваного, є особисте зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.131,176-178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м.Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000345;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії вказаних обов`язків встановити до 14 березня 2021 року.

Копію ухвали направити до відділення поліції за місцем проживання підозрюваного для контролю за поведінкою останнього та виконанням даної ухвали.
Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1