Справа № 442/4619/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/993/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2020 року про відмову у звільненні від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

вищезазначеною ухвалою залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» щодо зобов`язання до вчинення дій, звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, в порядку ст. 84 КК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити її клопотання про звільнення від відбування покарання за станом здоров`я в інтересах ОСОБА_7 як такого, що захворів на тяжкі хвороби.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням матеріального і процесуального права, оскільки за час відбування покарання в ДУ «Дрогобицька ВК (№40)» з діагнозами, які підтверджуються інформацією філії ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області, наданої листом від 26.06.2020: ВІЛ 4 стадії, гепатит С, діарею при цьому через відсутність ліків вже майже рік не отримує гепатопротектори, і відповідно його стан здоров`я погіршується.

Крім того, ОСОБА_7 має рідного брата, з яким мають спільне житло на двох, з яким активно спілкується, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, перед засудженням працював, має середню спеціальну освіту маляра-штукатура та плиточника-облицювальника, має заохочення.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 2 ст.84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідно зі ст.84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Сам факт захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання, загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Згідно з ч.5 ст.154 КВК України, клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року №8, у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.

Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою врегульований спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, яким затверджено Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, відповідно до розділу VІ якого, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку. Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу. З урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку. (п.п.1,2, 6)

Пунктом 11 розділу VІ Порядку визначено, що на підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

Ураховуючи викладені вимоги Закону, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, є висновок лікарської комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема, медичної документації. Без надання висновку лікарської комісії, суд позбавлений можливості вирішити питання, пов`язане із звільненням засудженого від подальшого відбування покарання за хворобою.

Як встановлено судом, 24 липня 2020 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , в якому остання просить терміново зобов`язати відповідальних осіб Медичної частини ДУ «Дрогобицька ВК №40» провести медичний огляд засудженого ОСОБА_7 , лікарсько-консультативною комісією закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості -перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я, в закладі охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу. При цьому, визначити дату, до якої має бути проведено зазначений медичний огляд та наданий висновок до суду, на базі якої установи буде проводитись відповідний огляд ОСОБА_7 . Просила звільнити засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі у зв`язку з низкою тяжких невиліковних захворювань, які перешкоджають подальшому відбуванню покарань.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначила, що у її підзахисного наявні супутні захворювання, що передбачені Порядком для подання документів до суду щодо звільнення від відбування покарання, однак останній продовжує перебувати в установі виконання покарань, відповідальними особами не подані матеріли до суду про звільнення від подальшого відбування покарання.

У ході судового розгляду судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не проходив відповідну лікарську комісію на предмет встановлення тяжкої хвороби, яка перешкоджає його подальшому відбуванню покарання, та в матеріалах клопотання відсутній відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії.

Ураховуючи те, що засуджений ОСОБА_7 не проходив відповідну лікарську комісію на предмет встановлення тяжкої хвороби, яка перешкоджає його подальшому відбуванню покарання, а призначення проведення медичного огляду засуджених не є обов`язком суду, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_7 .

В силу вимог наведених вище норм, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що безпосереднім суб`єктом звернення з даних питань є Державна установа «Дрогобицька установа виконання покарань (№40)» та лише за умови наявності висновку лікарсько-консультативної комісії.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» щодо зобов`язання до вчинення дій, звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, в порядку ст. 84 КК України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4