Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР № 0004558),

В С Т А Н ОВ И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу Волинської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004558.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 02 січня 2021 року включно, з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 гривень.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, будь яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні, тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що в клопотанні слідчого не надано жодних доказів які б свідчили про існування ризиків, визначених ст.177 КПК України. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази про які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України. Зазначає, що слідчий суддя хоча в своїй ухвалі і вказав, однак не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, а також має на утриманні двох малолітніх дітей. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечував і просив рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України;

- наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, будь яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні;

- недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження, 05 листопада 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, які відносяться до категорії тяжких.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів стверджується:

протоколами дослідження інформації отриманої за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що проводились відносно ОСОБА_8 , під час яких зафіксовано його розмови з іншими фігурантами кримінального провадження щодо виготовлення та збуту психотропної речовини;
протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, в ході якого на місці виготовлення психотропних речовин в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_2 , було встановлено технічні засоби аудіо-, відео контролю особи;
протоколами аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_8 ;
висновком експерта №393 від 04 червня 2020 року, згідно якого вилучена 21 травня 2020 року в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_2 речовина, містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, а також іншими матеріалами кримінального провадження
У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 05 до 10 років, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що він перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, будь яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

За викладених обставин у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає/
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: