Справа № 559/810/20
номер провадження 1-кп/558/128/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року смт Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 24.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не депутата, не військовозобов`язаного, із повною загальною середньою освітою, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2020 року близько 23 години, перебуваючи поблизу господарства, що за адресою: вул Лісова, 8, с Судобичі, Дубенського району, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом відчинення вхідних дверей проник до приміщення літньої кухні ОСОБА_6 , звідки викрав електрочайник марки «Saturn» моделі «ST-EK8439», вартістю 183 гривні 85 копійок, 2 (дві) упаковки макаронів фасуванням по 400 гр., виробника «Закрома», вартістю 60 гривень 00 копійок, продукти харчування (хліб) вартістю 20 гривень 00 копійок та грошові кошти сумі 120 гривень, які належать ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 383 гривні 85 копійок.

Крім того, 23 березня 2020 року о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, вирішив вчинити крадіжку матеріальних цінностей із господарського приміщення, що знаходиться на території даного господарства, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом відчинення вхідних дверей проник до приміщення сараю, розміщеного на території господарства по АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, повторно викрав велосипед марки «Салют» синього кольору із відкритою рамою, вартістю 450 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_7 .

Перевівши викрадений велосипед у своє протиправне володіння, ОСОБА_3 покинув територію господарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

30 квітня 2020 року між прокурором, підозрюваним, з участю захисника було укладено угоду про визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Прокурор ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і ОСОБА_3 слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Звільнити ОСОБА_3 в порядку ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у пред"явленому обвинуваченні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, щиро розкаявся в скоєному.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутих щодо нього обвинувачень, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до заяв від 30.04.2020 року потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 , оскільки завдана їм шкода відшкодована повністю і жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вони не мають /а.п.12,13/.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачень, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення судової - товарознавчої експертизи № 3.2-443/20 від 13.04.2020 року, № 3.2-460/20 від 17.04.2020 року, № 1.5-134/20 від 29.04.2020 року у сумі 2942 гривень 10 копійок /а.п. 87,108,166/.
Згідно постанов про приєднання речових доказів від 24 березня 2020 року, 27 березня 2020 року, 03 квітня 2020 року в даному кримінальному провадженні наявні речові докази /а.п.43,77,124,133/.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100,124, 314, 370, 373, 374, 469, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 30 квітня 2020 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Звільнити ОСОБА_3 в порядку ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати - витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 (десять) копійок.
Речові докази:

- одна пара взуття, що знаходиться у камері зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_3 .

- гіпсовий зліпок низу взуття, що знаходиться у камері зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області- знищити;

- напівпрозорий поліетиленовий пакет червоного кольру із вмістом продуктів харчування ( хліб), електрочайник марки «Saturn ST EK 8439» сірого кольру із вставками білого кольору та підставкою з під`єднаним до нього кабелем живлення, який передано ОСОБА_6 залишити у її користуванні;

- велосипед марки «Салют» синього кольору, який переданий ОСОБА_7 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя