Справа № 699/568/20
Номер провадження № 1-кп/699/142/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 рокуКорсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000174 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, одруженої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 07.04.2020 року, близько 08.50 годин, перебуваючи біля банкомату АТ «Ощадбанк» № А2301897, що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 20, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, заволоділа грошовими коштами в сумі 4 000 гривень, що належать ОСОБА_5 з банкомату АТ «Ощадбанк», що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 20, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, які банкомат, через технічну помилку, видав із запізненням.

Тобто, обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана судом, обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася, та дала детальні пояснення щодо її обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння кримінального проступку, наведеними у обвинувальному акті, надала письмову згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, її свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення встановлені досудовим розслідуванням, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих органом досудового розслідування обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй діяння доведена повністю. Оскільки, ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно (вчинила крадіжку), тому суд кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує, що вчинене правопорушення, законодавцем віднесене до проступків, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_4 раніше не судима, вину у скоєному визнала, щиро кається, сприяла розкриттю кримінального правопорушення, заподіяну шкоду відшкодувала, її характеристику, дійшов до висновку, що покарання їй слід призначити у межах санкції статті за інкриміноване кримінальне правопорушення - проступок у виді обмеження волі. При цьому, суд вважає, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- DVD-R диск з 110 фотознімками з банкомату А2301897; інформаційну довідку з системи «Ощад24» від 27.04.2020 року; виписку по картковому рахунку «Мій комфорт» від 27.04.2020 року, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, суд вважає за необхідне залишити при матеріалах кримінального провадження;

- банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне повернути останній за належністю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не обирались.

Керуючись ст.ст. 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- DVD-R диск з 110 фотознімками з банкомату А2301897; інформаційну довідку з системи «Ощад24» від 27.04.2020 року; виписку по картковому рахунку «Мій комфорт» від 27.04.2020 року, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , повернути останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченій та прокурору.

СуддяОСОБА_1