Справа №295/154/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявниці ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчої ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання про скасування арешту майна, яке внесене в кримінальному провадженні 0000169 від 26.11.2020 р, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2020 року на земельну ділянку площею 0,0554 га за кадастровим номером :04:010:0017 та об"єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування клопотання вказано, що вказана ухвала слідчим суддею винесена передчасно, без повного з`ясування всіх обставин справи, а накладений арешт є необґрунтованим. Зі змісту ухвали вбачається, що підставою для реєстрації прокурором кримінального провадження № 0000169 від 26.11.2020 року, за ч. 1 ст. 366 КК України стали матеріали підготовки позовної заяви прокурора, яка слухається господарським судом Житомирської області (справа № 906/495/20), поданої в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради до Житомирської міської ради, Приватного підприємства «Центр правової допомоги «Горос», за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про скасування записів про реєстрацію прав, визнання незаконними та скасування рішення, звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва. Заявник вважає, що прокурор, який нібито виявив кримінальне правопорушення ще при підготовці позовної заяви до господарського суду, тобто в січні 2020 року, чомусь лише у листопаді поточного року, майже через 11 місяців, вирішив розпочати кримінальне провадження, що може свідчити лише як спроба тиску на відповідачів у судовому господарському провадженні, розуміючи про безпідставність своїх позовних вимог. На момент подачі клопотання прокурором та і на день звернення до суду з даним клопотанням жодних належних слідчих дій, спрямованих на зібрання хоч яких-небудь доказів у кримінальному провадженні, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України не проведено. Земельна ділянка на яку накладено арешт та об`єкт незавершеного будівництва не є доказами, і не можуть бути доказами, до арештованого майна не може бути застосована спеціальна конфіскація та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, збитки у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов у провадженні не заявлено.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили задовольнити.
Прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, письмові заперечення приєднані до матеріалів справи щодо розгляду клопотання.
Слідчий Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області Порузінська в судовому засіданні пояснила, що дійсно нею виносилась постанова щодо закриття кримінального провадження, оскільки на її думку вілдсутній склад кримінального правопорушення.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Встановлено, що Житомирським відділом поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000169, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів).
В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого удді Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2020 року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0554 га за адресою АДРЕСА_1 за кадастровим номером :04:010:0017, належну територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, вчиненні будь-яких реєстраційних дій, а також подальшого використання в господарських цілях; накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:010:0017 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , зареєстрованій АДРЕСА_2 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, вчиненні будь-яких реєстраційних дій, а також подальшого використання в господарських цілях.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження сторона обвинувачення вважає, що директором Приватного підприємства «Центр правової допомоги «Горос» до Декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої 03.03.2015 року за №ЖТ68 внесено завідомо неправдиві відомості.

Виходячи з ч. 1 ст. 366 КК України основним безпосереднім об`єктом службового підроблення є визначений законом порядок діяльності державного апарату, апарату органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності в ' частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення, факультативним додатковим об`єктом цього злочину можуть бути права та свободи людини і громадянина, власність тощо.

В судовому засіданні прокурор стверджував, що земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва є речовими доказами у кримінальному провадженні.

В матеріалах кримінального провадження міститься постанова про визнання земельної ділянки площею 0,0554 га за кадастровим номером :04:010:0017 та об"єкту незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 речовим доказом у кримінальному провадженні при цьому, у постанові відсутній зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви її прийняття, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України.
Проте, постанова про визнання майна речовими доказами в даному кримінальному провадженні є формальною та її наявність не впливає на висновки суду в даному клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте прокурором не доведено , що арештоване майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так само як і не доведено, що майно є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом або отримано юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки будь яке рішення про визнання недійсним чи скасування правочинів матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, прокурором не доведено мету накладення арешту на майно, як то для збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних осіб є вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Провомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності такого втручання( зокрема законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

З матеріалів кримінально провадження наданого слідчому судді для огляду в судовому засіданні не вбачається, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в майнові права особи.

Ані слідчим, ані прокурором в судовому засіданні не спростовано доводів ОСОБА_3 та не обґрунтовано, в чому полягає мета накладення арешту на земельну ділянку та об`єкт незавершеного будівництва, доказом яких фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути вказане нерухоме майно, не доведено подальшої необхідності такого арешту.

Враховуючи викладене вище, як і те, що підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні жодній особі за період проведеного досудового розслідування не повідомлено,слідчий суддя дійшов висновку, що арешт підлягає скасуванню.
Щодо посилань прокурора на те, що ОСОБА_3 неодноразово зверталась до суду з клопотаннями про скасування арешту майна, то слідчий суддя зауважує, що право звернення до суду з відповідними клопотаннями передбачене ст. 174 КПК України, та не є підставою для відмови в задоволенні даного клопотання.
Слідчий суддя, звертає увагу прокурора, що відповідно до ст. 2 КПК України завдяннями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Проте, жодних процесуальних дій з арештованим майном не проводяться та процесуальне рішення відносно вказаного майна не приймалося.
Керуючись статями 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання задовольнити.
Скасувати накладений ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14.12.2020 року арешт на земельну ділянку площею 0,0554 га за кадастровим номером :04:010:0017 та об"єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1