Справа №:359/3506/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2020 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання у залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000678 від 11 травня 2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого генеральним директором фірми «Паскаль», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

04 листопада 2010 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 3 роки;

15 липня 2013 рок вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 5 ст. 185 КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, 02 грудня 2014 року звільнений від відбування основного покарання ухвалою Апеляційного суду Харківської області на підставі ЗУ «Про амністію», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 і п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.209 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником директора БК «Некст-Буд», розлученого, маючий на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 і п.6 ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ст.290, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 і п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,
представника потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 ,
представника потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_20 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_21 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000678 від 11 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 і п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 і п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ст.290, ч.3 ст.262, ч.3 ст.28 і п.6 ч.2 ст.115 КК України, направлено для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва.
20 жовтня 2020 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведення судового провадження у цьому кримінальному провадженні визначено головуючому судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 і судді ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заявив клопотанням про обрання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, без застосування застави, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, які дають підстави вважати, що останні можуть продовжувати злочинну діяльність, будучи обізнаним з покаранням за вчинені ними злочини, кожен з них може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення; більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора ОСОБА_8 .
Представники потерпілих адвокат ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_14 , адвокат ОСОБА_17 повністю підтримали позицію прокурорів та просили обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді позбавлення волі, без застосування застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_21 категорично заперечував щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не надано до клопотання додатків, відсутня обґрунтована підозра та недоведені ризики. Враховуючи обставини справи та тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, адвокат просив застосувати до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Крім того, у судовому засіданні було оголошено клопотання адвоката ОСОБА_22 , яке він просив розглянути у підготовчому судовому засіданні, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, надавши йому таким чином можливість отримувати необхідну медичну допомогу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_20 категорично заперечувала щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не надано до клопотання додатків, недоведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сама тяжкість вчинених кримінальних правопорушень не може бути підставою обрання суворого запобіжного заходу. Враховуючи, що її підзахисний тривалий час перебуває під вартою у небезпечних умовах карантину, має на утриманні дітей та батьків, вона просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_18 та ОСОБА_19 категорично заперечували щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, відсутні докази впливу їх підзахисного на свідків, цивільна дружина останнього хвора та потребує догляду, він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, - тому адвокати надали письмові клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтримали клопотання та позиції своїх захисників.

Обговоривши у судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_8 , клопотання адвокатів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжних заходів та визначення їх виду, колегія суддів враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються, відповідно до вимог ст.12 КК України, у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі до 15 років та у виді довічного позбавлення волі.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зав`язків та їх майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, - колегія суддів приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, а тому колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та про необхідність обрання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу виді тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 колегією суддів, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою. Тому відсутні підстави для задоволення клопотань адвокатів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені вимогами ст. 177 та ст. 178 КПК України, з урахуванням вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розмір застави у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 199, 369-372, 376, 395 КПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 262, ч. 3 ст.28 п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 209 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує два місяці, тобто до 21 грудня 2020 року (включно).

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 262, ч.3 ст. 28 п.6 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує два місяці, тобто до 21 грудня 2020 року (включно).

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.289, ст. 290, ч.3 ст. 262, ч.3 ст. 28 п .6 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує два місяці, тобто до 21 грудня 2020 року (включно).
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва, протягом 7 діб з моменту оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3