Справа № 646/5280/20
№ провадження 1-кс/646/2008/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.20 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001154 від «16» червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.06.2004 за вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 289, ст. 69, 70 КК України, до 6 років позбавлення волі;

-28.08.2010 за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 ст. 304 ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 29.12.2015 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений, з іспитовим строком на 3 роки;

-15.06.2020 за вирком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, до 6 років позбавлення волі, на підставі ст. 72, 75 зараховано попереднє ув`язнення, звільнений 15.06.2020 з зали суду, по відбиттю строку покарання

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 16.06.2020, близько 07:50 год., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 20, в приміщенні громадського туалету біля ст. Левада, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокувавши конфлікт з працівником вбиральні ОСОБА_6 , 1943 року народження, не зважаючи на те, що перед ним літня жінка, з раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_6 , з хуліганських мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, нехтуючи тим фактом, що перед ним жінка, яка не спроможна чинити опір, використовуючи свою явну фізичну перевагу, наніс декілька ударів в обличчя, в результаті яких ОСОБА_6 вдарилась потиличною ділянкою голови об куток дверей, після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення своїх протиправних дій зник.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-2207/2020 від 09.07.2020 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран потиличної ділянки голови та підборіддя, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) згідно п.п. 2.3.1а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Крім того, 16.06.2020 близько 08 годині 43 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 20, за повідомленням оператора 102 про вчинення кримінального правопорушення, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на місце події прибули інспектори УПП в Харківській області, екіпаж №2052, до складу якого входили інспектор УПП в Харківській області ОСОБА_8 та заступник командира УПП в Харківській області ОСОБА_9 , та почали відпрацювання території, за прикметами особи, яка вчинила протиправні дії, що до неї, які надала ОСОБА_6 .

При виконанні свої службових обов`язків, працівники поліції перебували у форменому одязі Національної поліції та підійшовши до ОСОБА_5 представилися. В подальшому ОСОБА_8 виявив ОСОБА_5 за розпиттям спиртних напоїв на ст. Левада, за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 20, підійшовши до останнього працівники поліції представились, пред`явили службові посвідчення, та пояснили причину свого звернення до ОСОБА_5 , на що останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відреагував агресивно, почав висловлюватись не цензурними словами в бік поліцейського ОСОБА_8 , та знаходячись стоячи обличчям до обличчя, схопив ОСОБА_8 обома руками за плечі, знаючи, та усвідомлюючи, що вказаний співробітник поліції перебуває при виконанні своїх службових обов`язків відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", маючи умисел на протидію здійсненню названою особою покладених на нього обов`язків з охорони громадського порядку, продовжив конфлікт з ним, у ході якого вчинив активну фізичну протидію здійсненню працівником поліції своїх обов`язків, зірвав шеврон з форменного одягу, та вдарив ОСОБА_8 в праве плече кулаком, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, які відносяться до легких тілсних ушкоджень, після чого ОСОБА_5 намагався втекти, але був затриманий поліцейськими.

Таким чином, своїми умисними, протиправними та злочинними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просив клопотання задовольнити у повному обсязі, а також просив під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав, заперечував проти задоволення даного клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, думку підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0001154 від 16.06.2020.

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри слідчий суддя зазначає наступне.

25.07.2020 о 12:49 повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.296 ч. 2 ст. 345 КК України, вручено його дружині ОСОБА_10 .
21.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296 ч. 2 ст. 345 КК України.
На думку слідчого судді, підозра у вчиненні злочину є обґрунтованою, оскільки надана до суду інформація може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими.

Вина ОСОБА_5 підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.06.2020, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 .

Доведеними слідчий суддя вважає й ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за попереднім вироком. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Виходячи з цього ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, з чого виникають ризики, передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах провадження достатньо наявних даних, які вказують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване правопорушення і такі є переконливими для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але слідчий суддя вважає, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке відповідно до санкції ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України загрожує останньому позбавленням волі строком до п`яти років, відповідно до ст.12 КК України дані злочини відносяться до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, сторонами провадження не надано доказів, які б засвідчили факти спростування вищезазначених ризиків та неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, згідно з вимогами якої, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 березня 2009 року по справі «Олександр Макаров проти Росії (Aleksandr Makarov v Russia)» № 15217/07 «…сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001154 від «16» червня 2020 року - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто по 14.12.2020 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близько родича ОСОБА_5 про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1