Справа № 466/6027/20
УХВАЛА

іменем України

«01» жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

учасники справи: прокурор ОСОБА_3

представник органу пробації ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові

подання заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про приведення вироку Личаківського районного суду м.Львова у відповідність до вимог нового закону щодо зниження покарання до максимального межі покарання, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання засудженому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, неодруженому, не працюючому, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в :

вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік. Та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

11 серпня 2020 року заступник начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 звернулась до суду з поданням про приведення вищевказаного вироку Личаківського районного суду м. Львова у відповідність до вимог нового закону щодо зниження покарання до максимального межі покарання, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання.

В обгрунтування подання покликається на те, що ОСОБА_5 з 09 січня 2020 року перебуває на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. ( далі - Закон).

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Водночас п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України ( усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Ураховуючи вищевикладене та на підставі ч. 1, ч. З ст. 5, ч. З ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України просить привести вирок Личаківського районного суду м. Львова від 05.11.2019 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 .

Представник органу пробації та прокурор в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд подання у їх відсутності.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просив подання задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка), карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Позбавлення волі в редакції від 01 липня 2020 року санкцією не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_5 підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 ще не відбував покарання, строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_5 визначається строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України в ред. від 01.07.20 у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Подання задовольнити.

Привести вирок Личаківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ.

Призначену вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2019 року засудженому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік знизити до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, а саме до обмеження волі на строк 2 (два) роки.

В решті вирок залишити без змін.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленим іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1