Провадження №1-кс/127/9218/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 розглянувши подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 про передачу мобільного телефона в дохід держави,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 начальник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про передачу мобільного телефону марки «Nomi», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , без сім карти, в робочому стані, в дохід держави.

Подання мотивовано тим, що 09.09.2020 було проведено неплановий обшук камерного приміщення №147, де утримуються засудження до довічного позбавлення волі чоловіки.
Перед проведенням обшуку засудженим було запропоновано здати заборонені для використання та зберігання предмети та речі, про наявність яких вони заперечували.

В результаті проведеного обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки телефону марки «Nomi», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , без сім карти, в робочому стані, який був прихований потаємним шляхом, а саме під спальним місцем засудженого до ДПВ, ОСОБА_3 , 1963 року народження.

Вищевикладений факт підтверджується матеріалами перевірки, про що свідчить рапорт Інспектора ВРіО прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_4 , який зареєстрований у встановленій формі за №230 від 10.09.2020 та протоколом вилучення заборонених предметів.

Вилучений мобільний телефон марки «Nomi», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , без сім карти, в робочому стані було здано на склад ДУ «Вінницька УВП (№1)» про що свідчить квитанція прибуткового ордеру №102 від 09.09.2020.

На підставі викладеного особа, яка подала подання просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення.

Згідно ст. 107 ч. 1 абз. 5 КВК України засудженні, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовим актами Державного департаменту України з питань виконання покарань здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Порядок здійснення телефонних розмов передбачений вказівками Державної пенітенціарної служби України № 9/3388 від 19.05.2014 року з яких вбачається, що у разі відсутності в установі стаціонарного телефону із виходом на міжміський зв`язок чи таксофонного апарату засудженому дозволяється здійснювати телефоні розмови у мережах рухомого (мобільного) зв`язку за участю представника установи.

Враховуючи те, що у ДУ «Вінницька виправна колонія № 86»наявні як стаціонарні телефон із виходом на міжміський зв`язок та таксофоні апарати, тому у вищевказані установі телефоні розмови засуджених з особами, які знаходяться за межами місць позбавлення волі здійснюється за допомогою стаціонарних телефонів та таксофонних апаратів, тобто без використання мереж рухомого (мобільного) зв`язку.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 абз. 3 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

З додатку 9 до п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року вбачається, що засудженим в колоніях забороняється зберігати мобільні телефони.

Із протоколу проведення обшуку (огляду) від 18.03.2020 вбачається, що під час обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nomi», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , без сім карти, в робочому стані, який був прихований потаємним шляхом, а саме під спальним місцем засудженого до ДПВ, ОСОБА_3 .

Наведене свідчить про те, що вищевказані мобільний телефон відносяться до предметів і речей, які заборонено зберігати при собі засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне подання задовольнити, а мобільний телефон конфіскувати в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 102, 107 КВК України, п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року, суддя,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 про передачу мобільного телефону в дохід держави задовольнити.

Мобільний телефон марки «Nomi», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , без сім карти -передати в дохід держави.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя