Єдиний унікальний номер 243/1119/20
Провадження номер 1-кп/243/464/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000677 від 11.12.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Макіївка Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, працюючої начальником відділу Департаменту інвестиційно-іноваційного розвитку і зовнішніх відносин Донецької обласної державної адміністрації, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_10 строком на 2 місяці, посилаючись на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків. Додатково зазначив, що встановлені ризики станом на теперішній час не зменшилися.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та представник потерпілих ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора, просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисники заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважали що прокурором не доведено наявність ризиків та просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Обвинувачена дотримувалася покладених на нею судом обов`язків, запобіжний захід не порушувала. Жодного впливу на потерпілих та свідків обвинувачена не здійснювала. Окрім того, вважали недоведеним ризик переховування.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд встановив наступне.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов?язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 11.12.2019 р., висновками судово-медичних експертиз та протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_10 , під час якого вона розповіла та показала на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 раніше не судима, працює, заміжня, дітей не має, мешкає разом з батьками у с.Щурове, однак, зареєстрована у м.Макіївка, що тимчасово не підконтрольне органам державної влади України. В той же час їй повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.

На підтвердження ризику переховування ОСОБА_10 від суду стороною обвинувачення зазначено, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання її винуватою, може побудити ОСОБА_10 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.

Розмірковуючи над наявністю ризику незаконного впливу на свідків, суд зазначає, що згідно однієї з засад кримінального судочинства, а саме безпосередності дослідження доказів, показання свідків суд отримує усно. Потерпілі, як і обвинувачена вже були допитані в судовому засіданні, а свідки ще не допитані в повному обсязі. Під час допиту обвинувачена зазначила, що визнає себе винною в повному обсязі, однак фактично надала показання, за змістом яких вона своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, а подію, що сталася, вважає фатальною випадковістю. Зауважуючи, що реальна небезпека здійснення впливу на потерпілих чи свідків може мати місце лише на початку кримінального провадження, тобто до моменту їх допиту в суді, оскільки ще не всі свідки допитані в судовому засіданні, цей ризик суд вважає встановленим.

Суд приймає до уваги відсутність інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, враховує, що вона має постійне місце роботи, мешкає в м.Лиман, а працює в м.Краматорську. Суд зазначає, що ані тяжкість обвинувачення, ані серйозність покарання не є єдиною підставою для продовження або обрання запобіжного заходу, оскільки при вирішенні вказаного питання, окрім цих обставин, суд приймає до уваги й інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України.
Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_10 , тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду (наявність зареєстрованого місця проживання та житла на тимчасово непідконтрольній території), та ризику незаконного впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає, що ризик переховування від суду прокурором доведений. В той же час суд зважає на ту обставину, що обвинувачена не порушувала застосований до неї запобіжний захід, виконувала покладені на неї судом обов`язки, що в свою чергу свідчить про добросовісну поведінку обвинуваченої та суттєво зменшує встановлений судом ризик переховування. З урахуванням наведеного суд вбачає підстави для пом?якшення запобіжного заходу та зазначає, що для запобігання встановленим ризикам доцільно застосувати до ОСОБА_10 більш м?який запобіжний захід, аніж домашній арешт. Таким чином суд вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов?язання на два місяці, тобто до 05 січня 2021 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до Слов`янського міськрайонного суду;

2) не відлучатися із населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора та суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення;

Роз?яснити обвинуваченій ОСОБА_10 , що у разі невиконання покладених на неї судом обов?язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов?язання ОСОБА_10 покласти на прокурора.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений 05.11.2020 р. о 15-45 год.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1