печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ВІННЦЕМЕНТ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000134, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2020,

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла вказана заява прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ВІННЦЕМЕНТ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000134, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2020.

В обґрунтування заяви прокурор ОСОБА_6 вказує, що слідчим суддею Печерського районного суду ОСОБА_4 вже неодноразово скасовувався арешт у кримінальному провадженні № 0000134, у зв`язку з чим прокурор має сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями статті 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заявлений відвід слідчий мотивував тим, що у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_4 упереджений при розгляді клопотання про скасування арешту, проте доказів в обґрунтування свого твердження не навів та не надав.

Наряду з вказаним, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами, також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді скарги.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Заяву прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ВІННЦЕМЕНТ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000134, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2020 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1