Провадження № 1-кс/686/1325/21
У Х В А Л А
05 лютого 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницькому скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.
Слідчий, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріли кримінального провадження, прихожу до наступних висновків.
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди ч.1 ст.55 КПК України.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого - абз.1 ч.2 ст.55 КПК України.
Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 25.01.2021 року у визнані ОСОБА_3 потерпілим у даному провадженні було відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення слідчий послався на те, що на даний час у кримінальному провадженні будь-які докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення останньому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди відсутні.
Надаючи оцінку вказаній постанові суд звертає свою увагу на наступні обставини.
Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні слідчим зазначено, що на даний час досудовим розслідуванням не було встановлено факту заподіяння останньому ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.
Водночас, слідчий суддя зазначає, що підставою для відмови у залученні особи до провадження як потерпілого, з огляду на приписи ч.5 ст.55 КПК України, є наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.
Оскаржувана постанова слідчого посилання на такі обставини не містить, а мотиви її ухвалення зводяться по суті лише до того, що на даному етапі слідства не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник щодо вчинення стосовно нього злочину.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а зроблені у ній висновки є припущеннями та належним чином не обґрунтовані.
Крім того слідчий суддя зазначає, що фактично з тих самих підстав була скасована попередня постанова слідчого від 20.08.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні.
Що стосується вимоги про зобов`язання слідчого надіслати ОСОБА_3 відповідну пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, то в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те повноважень забороняється.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
В решті у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1