Справа № 362/56/21
Провадження № 1-кс/362/24/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2021 року

слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчої про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшої слідчої СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 120 201 101 400 012 41 від 23.06.2020 року.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що слідча винесла оскаржувану постанову не перевіривши усі обставини справи щодо ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення суду та помилково вважає, що останній добровільно виконає рішення суду.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не прибула, просила розглянути справу у її відсутності.

Слідча в судове засідання не прибула, про причини свого неприбуття суд не повідомила.

Дослідивши матеріали скарги в повному обсязі, приходжу до висновку про обґрунтованість скарги з наступних підстав.

Постановою старшої слідчої СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року закрито кримінальне провадження № 120 201 101 400 012 41 від 23.06.2020 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

При цьому, слідча мотивує свою постанову тим, що державний виконавець не попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду та згодою останнього виконати рішення суду і добровільну сплату ним на користь ОСОБА_6 частини боргу.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для повного і всебічного дослідження усіх без виключення обставин справи щодо дій або бездіяльності ОСОБА_5 стосовно виконання судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 грошових коштів.

Зокрема, слідча обмежилася констатацією факту про те, що державний виконавець не попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду та згодою останнього виконати рішення суду і добровільну сплату ним на користь ОСОБА_6 частини боргу.

Натомість, при розслідуванні даного провадження, слідчою не перевірено виконання ОСОБА_5 його обов`язків як боржника за виконавчим провадженням, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з цим, існують обставини, що вказують на поверховість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Як наслідок, рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.

Зазначене, стало наслідком передчасного і помилкового висновку слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження з підстав вказаних у постанові.

Вказані обставини прямо свідчать про неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.

Частина перша статті 223 КПК України визначає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Отже, слідчим не в повній мірі проведено слідчі та/або інші дії з проведення належного розслідування даного кримінального провадження.

Вказані обставини прямо свідчать про безпідставність прийняття рішення про закриття кримінального провадження та неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.

Під час досудового розслідування необхідно усунути вищевказані недоліки, у тому числі (але не виключно) шляхом допиту потерпілої, встановлення можливих свідків подій, дослідження в повному обсязі матеріалів виконавчого провадження та їх аналіз, визначення фінансового стану ОСОБА_5 , джерел його доходів та інше.

Тобто, слідчому необхідно вирішити питання щодо наявності або відсутності факту ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення суду із подальшим встановленням наявності чи відсутності у його діях злочину та після належної правової оцінки фактичних обставин справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 303 307, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшої слідчої СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 120 201 101 400 012 41 від 23.06.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Дата складення повного судового рішення 15 січня 2021 року.