Справа № 346/3173/17
Провадження № 1-кп/346/33/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия кримінальне провадження № 0000364 від 07.04.2017р. про обвинувачення:
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, судимого 14.08.2013 р. Коломийським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. згідно ст. 89 КК України судимість погашено, 12.04.2017 р. Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, 17.04.2019р. вироком Коломийського міськрайонного суду за ст.ст.187 ч.1,263 ч.1, 69, 70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, якого вироком від 23.11.2019р. Львівського апеляційного суду скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, покарання відбуває, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 296 ч.2, 122 ч.1, 189 ч. 2 КК України;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 освіта середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, громадянина України, українця, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 296 ч.2, 189 ч. 1 КК України;
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , освіта середня, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, українця, не судимого,
-за ст.ст. 296 ч. 2, 189 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
05 квітня 2017 року близько 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_11 спільно з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебуваючи на узбіччі дороги на перехресті вулиць Січових Стрільців та Івасюка в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, з метою самоутвердитись в очах потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підійшли до останніх та поводячись агресивно, безпричинно з хуліганських спонукань вступили у конфлікт з останніми, під час якого виражалися у їх адресу нецензурними словами та погрозою застосуванням фізичного насильства, шарпали за тіло та одяг, чим спричинили потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 фізичну біль.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 квітня 2017 року близько 23.30 год. обвинувачений ОСОБА_14 перебуваючи на узбіччі дороги по вул. С. Стрільців біля будинку № 48 в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходились потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , і безпричинно, з хуліганських спонукань рукою розбив заднє скло цього автомобіля.

Після чого, діючи умисно, безпричинно з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі обвинувачений ОСОБА_14 наніс потерпілому ОСОБА_4 , який сидів на водійському сидінні у салоні даного автомобіля, декілька ударів кулаком руки у область обличчя в результаті чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому суглобового відростка нижньої щелепи справа, яке згідно висновку експерта № 161/118-д відноситься до середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров я на строк понад 21 добу та не є небезпечним для життя, від отримання якого потерпілий ОСОБА_4 втратив свідомість.

В цей час до обвинуваченого ОСОБА_14 підійшли обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які разом витягнули потерпілого ОСОБА_4 із салону автомобіля та кинули на землю.

Після цього, коли потерпілий ОСОБА_4 перебував у лежачому положенні, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , спільно, продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі, з метою самоутвердитись у очах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які на той час перебували у салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , умисно нанесли потерпілому ОСОБА_4 численні удари руками та ногами у область тулуба та голови.

Внаслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 спричинено потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_13 фізичний біль, а ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці спинки носа, в ділянках верхньої губи та нижньої щелепи праворуч, в правій виличній ділянці та на правій вушній раковині, в ділянках передньої поверхні грудної клітки ліворуч та лівого передпліччя, садна в ділянках правого плеча та правого ліктьового суглобу, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, перелом суглобового відростка нижньої щелепи справа. Крім того пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві власності потерпілому ОСОБА_4 , а саме деформовано каркас в районі кріплення петель передньої лівої дверки, пошкоджений передній стояк- деформована поверхня в місцях кріплення петель та обмежувача відкривання дверки, розбите заднє скло, деформовано панель крила з відшаруванням та тріщиною шпаклівки сколами фарбового покриття біля переднього вертикального канта.

Окрім цього, у неодноразово судимого в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України обвинуваченого ОСОБА_14 , а також у обвинувачених Лютого та ОСОБА_17 , які 05 квітня 2017 року близько 23.40 год. перебували на узбіччі дороги по вул. С. Стрільців біля будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний намір направлений на вимагання грошових коштів у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 спільно 05 квітня 2017 року в період часу приблизно з 23.40 год. до 00.30 год. перебуваючи на узбіччі дороги по вул. С. Стрільців біля будинку АДРЕСА_1 , за відсутності попередньої змови між собою, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом погроз застосування насильства відносно потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вимагали у останніх грошові кошти в сумі 400 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України встановленого на 05.04.2017 складає 10847,58 грн. (десять тисяч вісімсот сорок сім гривень п`ятдесят вісім копійок). Під час вимагання грошових коштів у потерпілих, обвинувачені поводили себе агресивно, виражаючись при цьому нецензурною лексикою, чинили психологічний тиск на потерпілих тим самим спричинивши їм моральних страждань та фізичну біль.

Допитані у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 122 ч.1, 189 ч. 2 КК України та обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 189 ч. 1 КК України визнали в повному обсязі і надали суду показання по суті пред`явленого обвинувачення у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм.
Так, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили, що дійсно 05 квітня 2017 року близько 23.00 год. вони, спільно, перебуваючи на узбіччі дороги на перехресті вулиць Січових Стрільців та Івасюка в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі, з метою самоутвердитись перед потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підійшли до останніх та безпричинно, агресивно з хуліганських спонукань вступили у конфлікт в ході якого виражалися у їх адресу нецензурними словами, погрожували застосувати фізичне насильство, шарпали за тіло та одяг, спричиняючи таким чином потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 фізичну біль.

Цього ж дня близько 23.30 год. він обвинувачений ОСОБА_14 перебуваючи на узбіччі дороги по вул. С. Стрільців біля будинку АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходились потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , і безпричинно, з хуліганських спонукань рукою розбив заднє скло цього автомобіля після чого умисно, безпричинно з хуліганських спонукань, він обвинувачений ОСОБА_14 наніс потерпілому ОСОБА_4 , який сидів на водійському сидінні у салоні даного автомобіля, декілька ударів кулаком руки у область обличчя від отримання яких потерпілий ОСОБА_4 втратив свідомість.

В цей час до нього обвинуваченого ОСОБА_14 підійшли вони обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які разом витягнули потерпілого ОСОБА_4 із салону автомобіля та кинули на землю і спільно, продовжуючи свої хуліганські дії, з метою самоутвердитись у очах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які на той час перебували у салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat» , умисно нанесли потерпілому ОСОБА_4 численні удари руками та ногами у область тулуба та голови внаслідок чого спричинено потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_13 фізичний біль, ОСОБА_4 тілесні ушкодження та пошкоджено згаданий автомобіль марки «Volkswagen Passat» .

Крім того, у нього обвинуваченого ОСОБА_14 , який був судимий в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, а також у них обвинувачених Лютого та ОСОБА_17 , які 05 квітня 2017 року близько 23.40 год. перебували на узбіччі дороги по вул. С. Стрільців біля будинку АДРЕСА_1 , за відсутності попередньої змови між собою, виник злочинний намір на вимагання грошових коштів у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 і вони діючи умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом погроз застосування насильства відносно потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вимагали у останніх грошові кошти в сумі 400 доларів США, поводили себе агресивно, виражаючись нецензурними словами, чинили психологічний тиск на потерпілих. Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином визнали у повному обсязі та добровільно відшкодували останньому. Щиро розкаюються у вчиненому, просять суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просить цивільний позов про відшкодування обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду у зв язку із добровільним її відшкодуванням, просить суворо не карати обвинувачених, що підтвердив і письмовими заявами.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_15 в судове засідання не з явилися, подали заяви про розгляд даної справи у їх відсутності, на суворому покаранні обвинуваченим не настоюють.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, що узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При встановлених обставинах суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, за ч.1 ст.122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за ч.2 ст.189 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_14 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчинених крмимінальних правопорушеннях, добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_4 завданої злочином матеріальної і моральної шкоди.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_14 судом визнається рецидив злочинів.
З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, досудову доповідь Коломийського міськрайонного відділу з питань пробації, згідно висновку якого з урахуванням характеристики особистості обвинуваченого, його способу життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 а без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, то суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_14 а не можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання обвинуваченому на думку суду внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинуваченого вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим необхідно визначити обвинуваченому ОСОБА_14 у покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_14 даний злочин вчинив 05.04.2017р. до постановлення попереднього вироку Львівського апеляційного суду від 27.11.2019р. в частині призначення покарання за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, котрого не відбув, тому остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, а саме шляхом часткового складання покарання призначеного за вироком Львівського апеляційного суду від 27.11.2019р та покарання призначеного за даним вироком.

Встановлено, що по даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 у не обирався.

Разом з тим, у вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.04.2019р., скасованого вироком Львівського апеляційного суду від 27.11.2019р. в частині призначення покарання, а в решті залишеного без змін, зазначено, що до його вступу в законну силу залишено попередньо обраний запобіжний захід ОСОБА_14 юку -тримання під вартою, і строк відбуття покарання рахувати з 06 лютого 2018 року.

При встановлених обставинах суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та за ч.1 ст.189 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_19 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, що на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Коломийської ЦРЛ не числиться, що потерпілий ОСОБА_4 претензій немає та просить суворо не карати, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_15 на суворому покаранні на настоюють, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації дійшов висновку, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого Лютого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого Лютого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Відповідно до частини першої ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При встановлених обставинах суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та за ч.1 ст.189 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_17 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, що позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Коломийської ЦРЛ не числиться, що потерпілий ОСОБА_4 претензій немає та просить суворо не карати, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_15 на суворому покаранні на настоюють, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації дійшов висновку, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_17 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до частини першої ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених Лютого та ОСОБА_17 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, їх слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинувачених ОСОБА_21 , Лютого, Кушнірука про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином слід залишити без розгляду у зв"язку з добровільним відшкодуванням такої потерпілому ОСОБА_22 про що потерпілий ОСОБА_22 просив у судовому засіданні.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України,суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 189 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді одного року шість місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України у виді трьох років два місяці позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_11 покарання у виді 3 (трьох) років два місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та попереднім вироком Львівського апеляційного суду від 27.11.2019р. визначити ОСОБА_11 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі - три роки шість місяців.

В строк покарання остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати ОСОБА_11 частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Львівського апеляційного суду від 27.11.2019р.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 06 лютого 2018 року.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.189 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років обмеження волі;

- за ч.1 ст.189 КК України у виді трьох років два місяці обмеження волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді трьох років два місяці обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - два роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:

- періодично з являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.189 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років обмеження волі;

- за ч.1 ст.189 КК України у виді трьох років два місяці обмеження волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді трьох років два місяці обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - два роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки:

- періодично з являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочино, залишити без розгляду.
Після вступу вироку в законну силу речові докази:

-листки із зошита із записами ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи;

-футболку ОСОБА_4 , здану у камеру зберігання речових доказів Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути володільцю ОСОБА_4 .

Запобіжні заходи до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1