Справа № 461/7582/20
Провадження № 1-кс/461/6132/20
про накладення арешту на майно
18.09.2020 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України. Скерував до суду заяву про слухання клопотання без його участі; клопотання підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Пунктом 1 ч. 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Постановою дізнавача інспектора СД Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 16.09.2020 року, квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом.
З врахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, а також, що квартира АДРЕСА_1 була безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій.
За вказаних обставин, зазначене майно відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, а тому, з метою його збереження, підлягає арешту.
Ймовірність відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна є досить високою, що підтверджується відповідним оголошенням, розміщеним у мережі інтернет. Накладення арешту на майно унеможливить його подальше відчуження третім особам, які можуть його придбати, не будучи інформованими про попередню долю цього майна.
Враховуючи вищенаведене, внесене прокурором клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію ухвали скерувати заінтересованим особам.
Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1