Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-в/711/334/20
Справа № 711/4832/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника ЧВК № 62: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відео конференції клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Черкаській виправній колонії (№62). Засуджений 17.06.2015 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2016 року згідно Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 18.01.2014 року по 20.08.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 18.01.2014 року. Кінець строку покарання 16.06.2021 року.

Адвокат ОСОБА_6 , як захисник засудженого ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання мотивуючи це тим, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зокрема посилалася на те, що ОСОБА_5 відбув понад 8 років строку покарання, за час відбуття покарання в колонії ОСОБА_5 пройшов навчання в Черкаському виправному центрі №62 з професії «електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж». Виходячи з характеристики ОСОБА_5 проявив себе як дисциплінований, відповідальний, уважний слухач, він подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. З першого дня перебування в ЧВК (62) ОСОБА_5 працював на виробництві, але з 20.04.2016 року був обмежений у праві продовжувати працювати за станом здоров`я, хоча і мав таке бажання. Також засуджений відвідує зібрання клубу «Духовне відродження», відвідує бібліотеку та виписує газету «Закон і обов`язок», слідкує за політичними змінами в державі та світі. Крім того, за весь час відбування покарання засуджений не має жодного стягнення, що характеризує його як морально-свідому людину, має дві нагороди Держбезпеки. За попереднім місцем проживання ОСОБА_5 характеризується як спокійний, врівноважений, з сусідами підтримував дружні відносини, нарікань чи звернень з приводу будь-яких неправомірних дій не надходило. ОСОБА_5 проживав разом з матір`ю, яка є пенсіонером, має численні захворювання та потребує догляду та піклування. На підставі викладеного захисник вважає, що засуджений довів своє виправлення та заслоговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник ЧВК (№62) у судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання вважаючи, що він ще не довів своє виправлення, оскільки за час перебування в установі він має нестабільну поведінку, про що свідчить відсутність як стягнень, так і заохочень, за час працевлаштування до роботи ставився задовільно, завдання виконував під контролем. Все це свідчить про нестабільність його поведінки.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та вважав, що відсутні правові підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки за час відбуття покарання його поведінка є нестабільною та засуджений не став на шлях виправлення.

Адвокат ОСОБА_6 просила клопотання задоволити вказуючи, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, вину свою він визнав, на час розгляду клопотання він відбув вісім років призначеного покарання, просила врахувати надані характеристики, бажає працювати, але за станом здоров`я не може бути працевлаштований до виробництві ЧВК (62).

Засуджений ОСОБА_5 просив клопотання задоволити посилаючись на те, що він своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, відбув 8 років від призначеного йому строку покарання, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши засудженого та його захисника, прокурора та представника ЧВК (№62), вивчивши матеріали клопотання та особової справи ОСОБА_7 виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.

В той же час як вбачається з матеріалів клопотання та особової справи засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання в Черкаській виправній колонії з 06.09.2015 року характеризується посередньо, допускав порушення режиму покарання, проте стягнення не накладались, був працевлаштований на виробництві установи, до праці ставився задовільно, завдання виконував під контролем. Заохочень не мав. На даний час не працевлаштований за відсутністю бажання працювати. Від робіт по благоустрою приміщень відділення ухиляється, веде пристосовницький спосіб життя. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний вигляд, підтримує рівні зв`язки з засудженими, адекватно реагує на критику, брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за напрямком «Професія», закінчив в 2018 році, та «Духовне відродження» з 21.01.2017 року. Підтримує зв`язки з матір`ю та сестрою, з дочкою стосунки не підтримує. Адміністративна комісія неодноразово відмовляла ОСОБА_5 у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення як такому, що не став на шлях виправлення. Провину у скоєному злочині не визнає.

Крім того виходячи з матеріалів особової справи адміністрацією Черкаської виправної колонії відносно ОСОБА_5 він характеризується як такий, що не довів свого виправлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_5 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення повного тексту ухвали, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 29 липня 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1