Справа № 308/1262/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000357 від 24.12.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000357 від 24.12.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000357 від 24.12.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

У клопотанні вказано, що як встановлено досудовим розслідуванням: ОСОБА_4 працюючи на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, інкримінується вчинення умисного, корупційного злочину при наступних обставинах.

У клопотанні вказано, що 29 січня 2021 року, близько 11.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому кабінеті начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА, №117, за адресою: м. Свалява, площа Головна,1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержала від ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 29.01.2021 становить 14082,00 гривень в якості неправомірної вигоди за надання дозволу ОСОБА_5 , на розміщення тимчасової споруди та архітипу торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 та видачу паспорта прив`язки тимчасової споруди для ведення підприємницької діяльності, однак, одразу після одержання неправомірної вигоди була викрита працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

Слідчий зазначає, що 29.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

При цьому у клопотанні вказано, що враховуючи невідкладність випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, та усунення можливості їх приховування чи знищення у період з 10 год. 52 хв. по 11 год. 30 хв. 29.01.2021 проведено огляд місця події, а саме приміщення службового кабінету №117, начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 500 доларів США у виді 5 купюр номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: AC 31985777 A; HB 84973786 L; KF 35604907 D; AB 73983447 D; DJ 31378563 A (предмет неправомірної вигоди); контрольний взірець фільтрувального паперу; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_4 ; фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_4 ; документ «Паспорт прив`язки тимчасової споруди від 20.01.2021» на 13-ти аркушах; мобільний телефон яким користується гр. ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» модель М1904F3BG із сім картою НОМЕР_1 .

Як зазначено у клопотанні, захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

При цьому слідчий вказує на те, що зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

У клопотанні вказано, що на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий вказує і на те, що накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів .

При цьому як вказано у клопотанні, незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Зі змісту клопотання вбачається, що на переконання слідчого, грошові кошти в сумі 500 доларів США у виді 5 купюр номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: AC 31985777 A; HB 84973786 L; KF 35604907 D; AB 73983447 D; DJ 31378563 A (предмет неправомірної вигоди) згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.
Як зазначає слідчий, на аркушах фільтрувального паперу, за допомогою яких відібрано змиви з долонь рук ОСОБА_4 можуть міститися сліди спецхімречовини (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), якою були оброблені грошові кошти в сумі 500 доларів США(предмет неправомірної вигоди).

При цьому слідчий вказує і на те, що мобільний телефон яким користується гр. ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» модель М1904F3BG із сім картою НОМЕР_1 , може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки за допомогою мобільного телефону ОСОБА_4 телефонувала ОСОБА_5 та домовлялася про місце зустрічі та намір одержання грошових коштів, а тому даний мобільний телефон у відповідності до ст. 98 КПК України має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Окрім того слідчий вказує, що документ «Паспорт прив`язки тимчасової споруди від 20.01.2021» на 13-ти аркушах містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так як за виготовлення даного документу одержувалася неправомірна вигода.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 40, 131-132, 167-168, 170-173 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: накласти арешт на майно тимчасово вилучене 29.01.2021 в ході огляду місця події, а саме приміщення службового кабінету №117, начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема: грошові кошти у сумі 500 доларів США у виді 5 купюр номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: AC 31985777 A; HB 84973786 L; KF 35604907 D; AB 73983447 D; DJ 31378563 A (предмет неправомірної вигоди); контрольний взірець фільтрувального паперу; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_4 ; фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_4 ; документ «Паспорт прив`язки тимчасової споруди від 20.01.2021» на 13-ти аркушах; мобільний телефон яким користується гр. ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» модель М1904F3BG із сім картою НОМЕР_1 , оскільки вищевказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення важливих фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 98 КПК України, можуть мати значення речових доказів та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.170 КПК України.

Слідчий в судове засіданні не з`явився, разом із подав клопотання в якому просив розгляд клопотання про арешт вилученого під час огляду місця події майна, проводити за його відсутності, при цьому зазначив що таке підтримує та просить задовольнити.

Від підозрюваної в даному у даному кримінально провадженні - ОСОБА_4 , надійшло клопотання про розгляд клопотання про накладення арешту на вилучене майно, без її участі, при цьому вказала, що проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000357 від 24.12.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

29 січня 2021 року, близько 11.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому кабінеті начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА, №117, за адресою: м. Свалява, площа Головна,1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержала від ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 29.01.2021 становить 14082,00 гривень в якості неправомірної вигоди за надання дозволу ОСОБА_5 , на розміщення тимчасової споруди та архітипу торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 та видачу паспорта прив`язки тимчасової споруди для ведення підприємницької діяльності, однак, одразу після одержання неправомірної вигоди була викрита працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

29.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Враховуючи невідкладність випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, та усунення можливості їх приховування чи знищення у період з 10 год. 52 хв. по 11 год. 30 хв. 29.01.2021 проведено огляд місця події, а саме приміщення службового кабінету №117, начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 500 доларів США у виді 5 купюр номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: AC 31985777 A; HB 84973786 L; KF 35604907 D; AB 73983447 D; DJ 31378563 A (предмет неправомірної вигоди); контрольний взірець фільтрувального паперу; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_4 ; фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_4 ; документ «Паспорт прив`язки тимчасової споруди від 20.01.2021» на 13-ти аркушах; мобільний телефон яким користується гр. ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» модель М1904F3BG із сім картою НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді від 02.02.2021 року, надано дозвіл на проведення санкціонованого обшуку у службовому кабінеті начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА, №117, за адресою: м. Свалява, площа Головна,1, огляу якого проведено 29.01.2021.

Слід зазначити, що матеріали клопотання містять копію протоколу огляду місця події від 29.01.2021 проведеного у службовому кабінеті начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА, №117, за адресою: м. Свалява, площа Головна,1.

Згідно постанови слідчого від 29.01.2021 вилучені в ході огляду речі, а саме: грошові кошти у сумі 500 доларів США у виді 5 купюр номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: AC 31985777 A; HB 84973786 L; KF 35604907 D; AB 73983447 D; DJ 31378563 A (предмет неправомірної вигоди); контрольний взірець фільтрувального паперу; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_4 ; фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_4 ; документ «Паспорт прив`язки тимчасової споруди від 20.01.2021» на 13-ти аркушах; мобільний телефон яким користується гр. ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» модель М1904F3BG із сім картою НОМЕР_1 .

П. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, передбачено: арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені згідно протоколу огляду місця події від 29.01.2021 речі могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, можуть бути знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний» тягар для особи.

Держава гарантує право громадян на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в майнові права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони розпорядження, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Тимчасове обмеження конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак суспільні інтереси переважають принцип мирного володіння майном. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власника і третіх осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема як порушення права особи на захист. Докази, передбачені цією статтею повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду (ч. 4 ст. 87 КПК).

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя переконаний, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Разом із тим слід зазначити, що клопотання про накладення арешту на майно надійшло до суду 02.02.2021 року, огляд місця події в ході якого майно було вилучено проведено 29.01.2021 року. Разом із тим слідчий суддя констатує, що клопотання надійшло поштою, так згідно поштового штрихкоду лист із клопотанням було прийнято у поштовому відділенні 30.01.2021 р., тобто у строк передбачений КПК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000357 від 24.12.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно тимчасово вилучене 29.01.2021 в ході огляду місця події, а саме приміщення службового кабінету №117, начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного захисту населення Свалявської РДА ОСОБА_4 , за адресою: м. Свалява, площа Головна,1, зокрема:

грошові кошти у сумі 500 доларів США у виді 5 купюр номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: AC 31985777 A; HB 84973786 L; KF 35604907 D; AB 73983447 D; DJ 31378563 A (предмет неправомірної вигоди);

контрольний взірець фільтрувального паперу;

фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_4 ;

фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_4 ;

документ «Паспорт прив`язки тимчасової споруди від 20.01.2021» на 13-ти аркушах;

мобільний телефон яким користується гр. ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» модель М1904F3BG із сім картою НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1