Провадження 1-кс/127/9156/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000074 внесеного до ЄРДР 12.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000074 внесеного до ЄРДР 12.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: транспортного засобу марки «BMW 525», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Клопотання мотивовано наступним: 11.07.2020 дізнавачем під час огляд місця події у заявника було вилучено транспортний засіб марки «BMW 525», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Заявник звернувся до суду із клопотанням про повернення транспортного засобу марки ««BMW 525», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , оскільки вказаний автомобіль не має жодного відношення до кримінального правопорушення та кримінального провадження, а також з тих підстав, що по кримінальному провадженні проведено усі слідчі дії та експертизи.

На підставі вищенаведеного, заявник просив слідчого суддю повернути транспортний засіб.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що органом дізнання та досудового розслідування, в рамках кримінального провадження в рамках кримінального провадження № 0000074 внесеного до ЄРДР 12.07.2020, не накладався арешт на транспортний засіб марки «BMW 525», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , який було вилучено під час огляду 11.07.2020.

Вищенаведене свідчить, що вказаний транспортний засіб рахується тимчасово вилученим майном.

Крім того, встановлено, що по кримінальному провадження проведено усі експертизи, які стосувалися транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вищевказана особа на майно якого накладено арешт, тобто ОСОБА_3 не має жодного відношення до кримінального правопорушення в рамках якого розслідується кримінальне провадження, оскільки останньому повідомлення про підозру не повідомлялося.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також те, що даний транспортний засіб перебуває у володінні ОСОБА_3 та може бути переданий останньому як тимчасове вилучене майно, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про повернення тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України задовольнити.

Зобов`язати слідчого в рамках кримінального провадження № 0000074 внесеного до ЄРДР 12.07.2020, відповідно до ст. 169 КПК України, повернути ОСОБА_3 транспортний засіб марки «BMW 525», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя