Справа № 273/2698/20
Провадження № 1-кп/273/31/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2020 року за №0000258 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка, Славутського району, Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, невійськовозобов`язаного, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимий
- 16.01.2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.125 КК України до 120 годин громадських робіт, які відбув 26.04.2019 року;
- 09.12.2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України до відбуття покарання у виді 4 місяців арешту, звільнений з місць позбавлення волі 11.06.2020 за відбуттям строку арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення 9, 10, 12, 14, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 21, 22, 23 серпня та 1 вересня 2020 року домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , здійсненого в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 07 жовтня 2020 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, у будинку по АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив суперечку з дружиною ОСОБА_5 , та донькою ОСОБА_6 в ході якої ображав їх нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, таким чином вчиняв психологічне насильство.

З метою уникнення подальшого конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з будинку на подвір`я, однак, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на вище вказаному подвір`ї, без розриву у часі, ОСОБА_4 в ході суперечки, з метою спричинення фізичного болю потерпілим, наблизився до ОСОБА_5 та долонею правої руки наніс один удар в область лівої щоки останній.

Помітивши це, ОСОБА_6 вирішила розборонити батьків та підбігла до них, на що ОСОБА_4 долонями рук відштовхнув доньку та взявши до рук дерев`яну різку наніс нею три удари в область тазу ОСОБА_6 , після чого, відразу наніс три удари дерев`яною різкою по обличчю, руках та ногах ОСОБА_5 таким чином, вчинивши фізичне насильство відносно своїх дружини та доньки.

Внаслідок систематичних протиправних дій з боку ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 зазнали психологічного та фізичного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, залякуванні, побоях, які викликали у останніх психологічні страждання та погіршення якості їхнього життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що ОСОБА_5 була п`яна, 07.10.2020 року наносив удари різкою, яку виламав з вишені, з метою виховання, заганяв до будинку, так як вона збиралася іти на п`янку. Щиро розкаюється у вчиненому, зробив для себе належні висновки.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали заяву до суду про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , який своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо дружини та доньки, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих, вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працюючий, не перебуває на обліку як пенсіонер та не отримує жодних виплат, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, на військовому обліку та обліку ветеранів війни-учасників бойових дій не перебуває.

Також суд враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації», згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як дуже високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи вищевикладене, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді арешту.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

Арешт на майно не накладався. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання для направлення відбувати покарання у виді арешту.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1