№ 336/2565/20
пр. № 1кп/336/615/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000003 від 10.02.2020 року по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карпівці Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 406 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , проходячи строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 3 відділення 1 взводу роти молодого поповнення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення правил взаємовідносин між військовослужбовцями, не маючи відносин підлеглості, діючи умисно, прагнучи продемонструвати солдату ОСОБА_4 свою уявну перевагу над ним та фізичну силу, тим самим утвердивши власний авторитет у військовому колективі, супроводжуючи проявом явної неповаги до військового колективу, грубим порушенням внутрішнього розпорядку у військовій частині, вчинив військовий злочин, а саме: 09 лютого 2020 р., близько 19.30 год., знаходячись біля приміщення їдальні, на території військової частини НОМЕР_2 , завдав легкі тілесні ушкодження військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 , а саме наніс один удар головою в обличчя, в область носу.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку укладено 21.05.2020 між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_7 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 406 КК України, останній у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, на підставі ст. 69 КК України, у виді арешту на гауптвахті строком на три місяці, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України та КК України; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди, тому суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 , беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, шкода від якого завдана державним інтересам. У даному провадженні бере участь потерпілий ОСОБА_4 , яким прокурору надано письмову згоду на укладення останнім угоди про визнання винуватості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 406 КК України.
ОСОБА_6 слід призначити узгоджене сторонами покарання, при визначенні виду та розміру якого сторони, у відповідності до ст. 65 КК України, врахували тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.
Так, ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, як особа - раніше не судимий, військовослужбовець, позитивно характеризується за місцем проходження служби, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Отже, суд погоджується з висновком сторін про призначене покарання, на підставі ст. 69 КК України, у виді арешту, яке буде необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
На досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися та клопотання про їх застосування не заявлялися.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 370-371, 373-374, 376, 394-395, 474-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.05.2020 в м.Запоріжжі між обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , та прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2020 за № 0000003.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та, на підставі ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.
Строк відбування покарання у виді арешту ОСОБА_6 рахувати з моменту поміщення його до гауптвахти.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1