Провадження № 1-кп/932/650/20
Справа №932/7611/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне №0001153, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження №0001153 за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду від захисника адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про визнання висновку судово-товарознавчої експертизи №2457-20 ( а.с.60-63) недопустимим доказом, внаслідок відсутності постанови слідчого про призначення експертизи по кримінальному провадженню № 0001153, а також зміст експертизи містить суттєві протиріччя щодо дати та встановленої вартості викраденого на 15.03.2020 року, а не станом на 27.05.2020, яка вказана в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав дане клопотання.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просив відмовити в задоволені клопотання.

Вислухав учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, стороною захисту заявлено клопотання щодо недопустимості висновку експертизи №2457-20. Однак, клопотання щодо визнання недопустимим саме цієї експертизи, судом вирішено.

При цьому, суд вважає за необхідне розглянути клопотання сторони захисту, оскільки доводи та обгрунтування стосується експертизи, що розташована на а.с.60-63 - №2456-20, а посилання в клопотанні на експертизу №2457-20 є технічною опискою.

Розглядаючи доводи клопотання, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні цього клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до діючого кримінально-процесуального законодавства України докази в кримінальному провадженні повинні бути належними та допустимими.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, відповідно до положень ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, стаття 87 КПК України передбачає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

На момент заявленого стороною захисту клопотання про визнання доказів недопустимими судовий розгляд справи триває.
При цьому, очевидної недопустимості цього доказу на цій стадії судового провадження, без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.89, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про визнання недопустимим та неналежним доказом- висновку судово-товарознавчої експертизи №2456-20 ( а.с.60-63) .
Клопотання долучити до матеріалів провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1