ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2012/4109/2012 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-о/818/1/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року стосовно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року, постановлено визнати і виконати на території України вирок Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 12 травня 1998 року, яким ОСОБА_8 визнано винним і засуджено, з урахуванням змін, внесених ухвалою Верховного Суду Російської Федерації від 04 серпня 1998 року; постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбургської області Російської Федерації від 13 липня 2004 року, постановою Президії Верховного суду Російської Федерації від 18 серпня 2004 року за: - п. п. «а», «в», «ж» ч. 2 ст. 105 КК РФ - до покарання у виді смертної кари; - ч.1 ст. 30 - п. п. «а», «ж», «к» ч. 2 ст.105 КК РФ - до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; п. п. «а», «в», «г» ч. 2 ст. 162 КК РФ - до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. На підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді смертної кари.
Указом Президента Російської Федерації від 03 червня 1999 року ОСОБА_8 помилувано і засудження до смертної кари замінено на довічне позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року, постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за даним вироком за п. п. 1, 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - до покарання у виді довічного позбавлення волі; ч. 1 ст. 14 - п. п. 1, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; - ч. 3 ст. 187 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, із застосуванням ст. 69 КК України, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року щодо ОСОБА_8 змінено. Виключено з мотивувальної частини ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року вказівку суду про кваліфікацію дій за ознакою вчинення вбивства з метою приховати інший злочин чи полегшити його вчинення за ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2013 року залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_8 .

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Харківського апеляційного суду з заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року стосовно нього за нововиявленими обставинами, в якій він просить постановити нову ухвалу, якою змінити ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року та перекваліфікувати його дії на ст.93 КК України (в редакції 1960 року). Також засуджений просить призначити йому захисника.
В обґрунтування своєї вимог ОСОБА_8 посилається на те, що він та захисник не приймали участь при апеляційному перегляді ухвали районного суду, матеріали справи не містять належного повідомлення його захисника про дату та час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим було порушено право на захист. Крім того, засуджений зазначає, що при приведенні вироку Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 12 травня 1998 року у відповідність із законодавством України, необхідно було кваліфікувати його дії за ст.93 КК України (в редакції 1960 року).
Засуджений ОСОБА_8 просив розглядати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без його участі , про що безпосередньо зазначив в заяві (а.с.9)
Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала подану заяву і просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення заяви; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Виходячи із норми ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Згідно п.4 ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинам визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, розгляд питання щодо визнання і виконання на території України вироку Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 12 травня 1998 року стосовно ОСОБА_8 розглядалося в порядку КПК України в редакції 1960 року.
Відповідно до ч.3 ст.362 КПК України (в редакції 1960 року), неявка учасників процесу на засідання суду апеляційної інстанції не є перешкодою для розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Кодексом або рішенням апеляційного суду.
Згідно вимог ч.2 ст.45 КПК України (в редакції 1960 року), у суді апеляційної інстанції участь захисника у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, є обов`язковою, якщо в апеляції ставиться питання про погіршення становища засудженого чи виправданого.
Згідно відомостей телефонограми від 02.10.2012 року, захисник ОСОБА_9 повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду від 15 жовтня 2012 року, але в судове засідання не з`явився (арк.125 справа №2012/4109/2012).
Крім того, засуджений ОСОБА_8 також повідомлявся апеляційним судом через адміністрацію Харківського слідчого ізолятору про дату апеляційного перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року (арк.128 справа №2012/4109/2012).
Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, за наслідками якого ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року змінено ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року щодо ОСОБА_8 , було проведено без участі засудженого та його захисника ОСОБА_9 , які не надавали до суду заяв про відкладення апеляційного розгляду чи проведення судового засідання за обов`язковою їх участю (арк.129, 130-133 справа №2012/4109/2012).
Не погодившись з рішеннями Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року та Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року, засуджений ОСОБА_8 подав на нього касаційну скаргу.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2013 року залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_8 (арк.162-163 справа №2012/4109/2012).
Предметом касаційного перегляду оскаржуваних рішень було правильність правової кваліфікації дій засудженого ОСОБА_8 , а також касаційному суду і ОСОБА_8 було відомо про проведення апеляційного перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 року без участі засудженого та його захисника ОСОБА_9 .
Як було зазначено раніше, згідно п.4 ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинам визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Враховуючи, що обставини зазначені ОСОБА_8 в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами , були відомі засудженому та касаційному суду при перегляді ухвали апеляційного суду в 2013році , апеляційний суд вважає, що ці обставини, які зазначені в заяві ОСОБА_8 про перегляду ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року, не є нововиявленими в розумінні частини 2 статті 459 КПК України.
Окрім цього, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено процесуальних підстав перегляду рішень суду касаційної інстанції судом апеляційної інстанції.
Твердження засудженого ОСОБА_8 про необхідність перегляду ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами з посиланням на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» від 25 вересня 2015 року, на думку колегії суддів, є суб`єктивними та безпідставними, оскільки ці роз`яснення стосуються процесуального права особи на захист під час розгляду кримінального провадження за чинним кримінальним процесуальним законом.
За таких обставин слід залишити без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 466, 467 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року стосовно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді