У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

09.12.2020 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської обл. обвинувальний акт у кримінальному провадженні на ОСОБА_5 за ч. 1 і 2 ст. 199 КК України,-

в с т а н о в и в:

13.11.2020р. прокурор звернувся із клопотанням про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше суджений, не працює, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він неодноразово не являвся в судові засідання без поважних причин, що вказує на можливість обвинуваченого переховуватись від суду, інше.

В суді прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що зараз працює і обрання такого запобіжного заходу позбавить його засобів на проживання, що надалі прибуватиме до суду на кожен виклик, інше.

Захисник висловився на відсутність підстав до обрання підзахисному найбільш суворого запобіжного заходу, просить про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

Вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

За положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 2 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 і 2 ст. 199 КК України, що згідно ст. 12 КК України класифікуєтьсявідповідно як нетяжкий та тяжкий злочин.

Він неодноразово не з"являвся на виклики в судові засідання, що обгрунтовує в основному зайнятістю на роботі.

ОСОБА_5 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що працює і обрання такого запобіжного заходу позбавить його можливості заробляти кошти для забезпечення потреб харчування та проживання.

У цьому кримінальному провадженні не встановлено таких обставин, які б давали суду підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, зможе переховуватися від суду, як на це покликається прокурор.

Враховуючи наведене, матеріальне становище обвинуваченого, його тяжкі життєві обставини - сирота, відхилення у стані здоров"я, суд приходить до висновку про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 19 год. до 06 год. без дозволу суду.

Суд бере до уваги покликання прокурора на ту обставину, що ОСОБА_5 неодноразово не являвся в судові засідання в т.ч. без поважних причин, але з огляду на вищенаведене та заяву ОСОБА_5 , що прибуватиме на кожен виклик суду, розцінює як такі, що не дають підстав до обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 327, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :

обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло на АДРЕСА_1 з 19 год. до 06 год. без дозволу суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язок, на строк до 06.02.2020р., включно, прибувати за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Копію ухвали для відома і контролю за виконанням обвинуваченим запобіжного заходу, направити начальнику Городоцького ВП Яворівського ГУНП у Львівській обл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.12.2020.

Суддя ОСОБА_1