Справа № 461/789/21
Провадження №1-кп/461/289/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2021 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 22.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, українки, із вищою освітою, працюючої менеджером ТзОВ «Медіавест», неодруженої, має на утриманні двох дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.358 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи умисел на підробку документів, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням захворювання у період проходження служби в ОВС, достовірно знаючи про підстави та умови отримання такої, передбачені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, будучи у відповідності до наказу №798 о/с від 06.11.2015 року звільненою з посади інспектора з кадрового забезпечення батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що фактично на стаціонарному лікуванні у Мостиській районній комунальній поліклініці у період проходження служби в ОВС не перебувала, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час, надала свої повні анкетні дані, адресу проживання невстановленій досудовим розслідуванням особі, для подальшого їх внесення до медичних виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о, зокрема: 421/д від 30.09.2014 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , 1983 р.н., в період з 22.09.2014 року по 30.09.2014 року перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі; ДС №623 від 15.11.2013 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , 1983 р.н., в період з 04.11.2013 року по 15.11.2013 року перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі; №89 від 22.05.2018 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , 1983 р.н., в період з 14.05.2018 року по 22.05.2018 року перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі; №402 від 20.09.2017 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 12.09.2017 року по 20.09.2017 року перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі; №234 від 20.10.2016 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 12.09.2017 року по 20.09.2017 року перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі, з метою подальшого їх використання під час проходження ВЛК, МСЕК, в такий спосіб підробивши офіційні документи.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, який видається установою та надає права, без належних на те законних підстав та без фактичного перебування на лікуванні під час служби в ОВС у Мостиській комунальній районній поліклініці, в періоди з 22.09.2014 року по 30.09.2014 року та з 04.11.2013 року по 15.11.2013 року, зазначених у виписках із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о № 421/д від 30.09.2014 року та ДС №623 від 15.11.2013 року, з метою проходження медичної військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та отримання постанови щодо встановлення їй причинного зв`язку захворювання пов`язаного з проходженням служби, 05.12.2018 року, перебуваючи в приміщенні Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», що за адресою: м.Львів, вул.Замарстинівська, 233, достовірно знаючи, що виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о № 421/д від 30.09.2014 та ДС №623 від 15.11.2013 є підробленими, оскільки містять недостовірну інформацію про її перебування на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, усвідомлюючи, що саме вказані медичні виписки будуть взяті до уваги членами ВЛК при підтвердженні її захворювання із проходженням служби в ОВС, подала до військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о № 421/д від 30.09.2014 та ДС №623 від 15.11.2013 видані від імені Мостиської комунальної районної поліклініки, на підставі яких останній видано постанову медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №96 від 11.12.2018 року, у відповідності до якої захворювання зазначене у виписках гіпертонічна хвороба 2 стадія, ступінь З, ризик високий. Гіпертензивне серце СН 2 А ст., ППМК 1 ст. з частими судинними кризами зі стійким цефалічним синдромом; гострий пієлонефрит ХНН0 ст. без порушення функцій, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

В подальшому, ОСОБА_6 , отримавши на підставі вищевказаних підроблених медичних виписок постанову медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області № 96 від 11.12.2018 року, подала до КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Обласний МСЕК №1 разом з направленням на медико-соціальну експертну комісію МСЕК від 26.03.2019 за № 128/19, постанову ВЖ №96 від 11.12.2018 та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о №89 від 22.05.2018, №402 від №234 від 20.10.2016, якими підтвердила тривалість захворювання та на підставі яких отримала довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми №158/0 від 22.11. 2018 10ААА №008609 від 21.05.2019, у відповідності до якої ступінь втрати професійної працездатності становить із 25% і пов`язане із проходженням служби в ОВС, в такий спосіб використавши завідомо підроблені документ, які видаються установою та надають права.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст. 358 КК України, визнала повністю, та підтвердила обставини вчинення нею злочину, викладені у обвинувальному акті. Окрім того пояснила суду, що надала свої анкетні дані та адресу проживання для подальшого їх внесення до медичних виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о, зокрема: 421/д від 30.09.2014 року; ДС №623 від 15.11.2013 року; №89 від 22.05.2018 року; №402 від 20.09.2017 року; №234 від 20.10.2016 року, до якої внесено відомості про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 12.09.2017 року по 20.09.2017 року перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі. Після отримання виписок, обвинувачена подала їх до військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Обласний МСЕК №1. За результатами оглядів та висновків комісій ОСОБА_4 отримала довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій.
Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України є правильною, оскільки остання вчинила підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Окрім того, кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України є правильною, оскільки остання використала завідомо підроблений документ.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - до кримінальних проступків. Окрім того, суд враховує особу обвинуваченої, яка на момент вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувала, позитивно характеризується за місцем проживання.
Частиною 1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, мотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, відсутні.
Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 те, що вона повно і беззаперечно визнала свою вину, що свідчить про її розкаяння, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, працює, має на утриманні двох дітей трирічного та п`ятирічного віку, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Зазначені обставини в їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості кримінальних правопорушень і вказують на безпечність винної особи для суспільства, в зв`язку з чим виправлення даної особи можливе і без призначення їй покарання у виді позбавлення чи обмеження волі. Суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_4 мінімального покарання у межах санкції ч.3 ст.358 КК України було б явно несправедливим.
Наведені обставини, з урахуванням особи винної, положень ч.1 ст. 69 Кримінального кодексу України, дають суду можливість перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 358 Кримінального кодексу України.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винної, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, відношення обвинуваченої до своїх дій та інших пом`якшуючих вину обставин, суд дійшов висновку, що покарання у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та штрафу у розмірі, що відповідає вимогам ст.53 Кримінального кодексу України, за ч. 3 ст. 358 КК України з урахуванням ч.1 ст. 69 Кримінального кодексу України буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченою декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними частинами статті особливої частини Кримінального кодексу України, суд застосовує вимоги ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути вартість проведення експертизи №7295 від 30.11.2020 року в сумі 2941,92 грн.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 70, 71, 75, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити покарання:
- за ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.;
- за ч.4 ст. 358 кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної у справі судової експертизи 2941 (дві тисячі дев`ятсот сорок одна) грн. 92 коп.
Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: акт №96 медичного огляду ВЛК з медичною документацією ОСОБА_4 , зокрема: постановою ВЛК №96 від 11.12.2018, виданою на ім`я ОСОБА_4 , 1983 р.н. (на час звільнення зі служби 06.11.2015), копіями виписок № 421/д від 30.09.2014 та ДС №623 від 15.11.2013 виданих Мостиською районною поліклінікою; медико-експертну справу ОСОБА_4 , в якій знаходяться наступні документи: акт № 879, направлення на МСЕК № 128/19 від 26.12.2019, виписка форми № 027/о № 2149 від 01.03.2019, виписка форми № 027/о № 107 від 25.01.2019; виписка форми № 027/о № б/н від 02.02.2015;ультразвукове обстеження від 02.02.2015, виписка форми № 027/о № б/н від 04.12.2018; виписка форми № 027/о № 89 від 22.05.2018, виписка форми № 027/о № 409 від 20.09.2017; виписка форми № 027/о № 234 від 20.10.2016; копія виписки форми № 027/о № б/н від 03.12.2018, копія виписка форми № 027/о № 421 від 30.09.2014; ультразвукове обстеження від 26.02.2019; ультразвукове обстеження від 22.12.2018;витяг з історії хвороби № 6303/1715 від 30.12.2018; постанова ВЛК № 96 від 11.12.2018;акт № 1811,; довідка № 008609; направлення на МСЕК № 410/19 від 08.10.2019; виписка форми № 027/о № 20562 від 30.08.2019; виписка форми № 027/о № 6800 від 24.06.2019; ультразвукове обстеження від 18.06.2019; копія постанови ВЛК № 96 від 11.12.2018; копія індивідуальна програма реабілітації №2602 повернути Мостиській районній комунальній поліклініці.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1