Справа №232/1378/12
Провадження №1-о/127/10/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2014 року за нововиявленими обставинами, -

В С ТА Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2014 року за нововиявленими обставинами, яка мотивована наступним.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Даний вирок набув законної сили 23.06.2016 року на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області. 25.07.2019 року ухвалою Верховного суду України вищевказані вирок та ухвалу залишено без змін.

В 2019 році у ОСОБА_5 суттєво погіршився стан здоровя, в зв`язку з чим він декілька разів проходив стаціонарне лікування у психіатричних лікарнях міста Києва з діагнозом: біполярний афективний розлад. Затяжний маніакальний епізод. Маніакальний синдром.
27 листопада 2019 року спеціаліст-психолог ОСОБА_6 склав висновок з приводу психічного розладу ОСОБА_5 , в якому зазначено наступне: «Відповідно до виписки з історії хвороби ОСОБА_5 № 167 ТМО «Психіатрія» в м. Києві, Київська міська психоневрологічна лікарня № 2 від 24.04.2019 року, ОСОБА_5 встановлений діагноз: Біполярний афективний розлад. Затяжний маніакальний епізод. Маніакальний синдром. Окремі симптоми вказаного психічного розладу могли проявлятися раніше, зокрема, у 2007 році.»
Отже, психічний розлад, який було діагностовано у ОСОБА_5 міг мати місце ще в період вчинення злочину, який йому інкриміновано станом на 2007 рік. Зазначені нововиявлені обставини не були відомі і не досліджувались судами при ухваленні вироків, хоча вже існували і могли охарактеризувати суб`єктивну сторону складу злочину, в якому обвинувачувався ОСОБА_5 .
Дані нововиявлені обставини ставлять під сумнів правильність вироку суду першої інстанції та ухвал апеляційної та касаційної інстанцій в частині встановлення осудності ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, захисник просить суд, прийняти його заяву до провадження та прийняти рішення відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України.
Крім того, захисник просить постановити ухвалу про зупинення виконання судового рішення від 06.06.2014 року до закінчення перегляду. В подальшому, захисник ОСОБА_3 подав до суду заяву від 17.03.2020 року про зупинення судового рішення.
Також, 08.05.2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про зупинення виконання вироку суду від 06.06.2014 року до закінчення перегляду за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 свою заяву підтримав. Просив долучити до заяви висновок фахівця ОСОБА_7 від 13.07.2020 року, відповідно до якого після дослідження документів у фахівця виникли сумніви у психічному здоров`ї ОСОБА_5 та здатності останнього усвідомлювати свої дії та керувати ними в період з 2007 року по 2008 рік та в теперішній час. Даний факт є підставою для призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 . У звязку з цим, захисник ОСОБА_3 просив суд призначити таку експертизу ОСОБА_5 .

Представник потерпілої ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви, вважає, що її подано з метою уникнення відбування покарання ОСОБА_5 . Також представник потерпілої заперечувала проти призначення експертизи.

В судове засідання не з`явився засуджений ОСОБА_5 з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду заяви судом повідомлявся завчасно та належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та долучені до неї документи, дослідивши матеріали кримінального провадження № 232/1378/12, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року за ч. 4 ст. 190 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Даний вирок суду набув законної сили 23.06.2016 року на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області. Ухвалою Верховного Суду від 25.07.2019 року вищевказані вирок та ухвалу залишено без змін.

У своїй заяві захисник вказує, що у 2019 році у ОСОБА_5 діагностовано психічний розлад, який міг мати місце ще в період вчинення злочину, у 2007 році. При цьому, захисник вказує, що зазначені нововиявлені обставини не були відомі і не досліджувались судами при ухваленні вироків.
Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції з 2011 року по 2018 рік ОСОБА_5 систематично просив суд про відкладення розгляду кримінальної справи у зв`язку з його хворобою. При цьому, відповідно до виписок з лікарень, листків непрацездатності, відповідей на запити суду, які долучені до матеріалів справи, ОСОБА_5 неодноразово проходив обстеження та лікування. Однак у жодному документі не вказано про його скарги на незадовільний стан психічного здоров`я. Згідно з документами, наявними в матеріалах справи до лікаря-психіатра ОСОБА_5 звернувся 03.10.2018 року, коли кримінальна справа відносно нього перебувала на розгляді Верховного Суду. ОСОБА_5 встановлено діагноз: біполярний афективний розлад.
Спеціаліст-психолог ОСОБА_6 у своєму консультативному висновку від 27.11.2019 року, вказує, що симптоми психічного розладу, який виявлено у ОСОБА_5 могли проявлятися у 2007 році. Такий висновок спеціаліст зробив виходячи з самого визначення поняття біполярного афективного розладу. Жодних оглядів чи досліджень історії хвороби ОСОБА_5 психолог ОСОБА_6 не здійснював. Крім того, встановлення психіатричного діагнозу не входить до компетенції психолога, жодного доказу про те, що він є фахівцем в галузі психіатрії суду не надано. Адже цілком зрозумілим є те, що психіатрія та психологія це різні галузі медицини.
Фахівець ОСОБА_7 на запит адвоката ОСОБА_3 надав висновок № 6 від 13.07.2020 року. Відповідно до висновку фахівця ОСОБА_7 , документи, які він дослідив дали йому підстави для обґрунтованого сумніву у психічному здоров`ї ОСОБА_5 і в його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період 2007-2008 рр. На підставі цього фахівець ОСОБА_7 вважає це достатньою підставою для призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 .
Для складання висновку, фахівцю ОСОБА_7 для ознайомлення було надано, крім іншого, копію епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 864 з Кримської республіканської установи «Клінічна психіатрична лікарня № 1» та копію виписки з історії хвороби № 76 з Кримської республіканської установи «Клінічна психіатрична лікарня № 1». Дані документи для дослідження суду надано не було. В мотивувальній частині свого висновку ОСОБА_7 зазначає, що відповідно до вищевказаної копії епікризу з історії хвороби № 76, ОСОБА_5 з 18.05.2006 року по 23.07.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні у Кримській республіканській установі «Клінічна психіатрична лікарня № 1». З анамнезу відомо, що вперше зміни психічного стану ОСОБА_5 помітив взимку 2006 року. Під час лікування у вищевказаному закладі ОСОБА_5 встановлено діагноз: біполярний афективний розлад. В подальшому, з 07.04.2008 року по 22.06.2008 року ОСОБА_5 знову перебував на стаціонарному лікуванні у вищевказаній установі з діагнозом: біполярний афективний розлад.
Описані обставини, викладені у висновку фахівця ОСОБА_7 від 13.07.2020 року суперечать обставинам, які зазначені у заяві адвоката ОСОБА_3 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Так, твердження адвоката про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 погіршився лише у 2019 році, тоді ж йому було встановлено діагноз: біполярний афективний розлад, а також те, що дані обставини є нововиявленими, оскільки не були відомі на час розгляду справи, не відповідають дійсності.
Враховуючи, що наявність психічного розладу у ОСОБА_5 не є нововиявленою обставиною, вона була відома засудженому ОСОБА_5 ще до ухвалення судом першої інстанції вироку, а відповідно і могла бути відома його захиснику, суд вважає, що у заяві захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2014 року в зв`язку з нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Крім того, дослідивши надані в судовому засіданні документи, суд вважає, що захисником ОСОБА_3 не було наведено переконливих доводів щодо необхідності призначити експертизу, а тому його клопотання задоволенню не підлягає, а є таким, що направлене на безпідставне затягування судового розгляду.

Оскільки в задоволенні заяви про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2014 року відмовлено, то суд не знаходить підстав для задоволення заяв захисника та засудженого про зупинення виконання вищевказаного вироку суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 467 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :