ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5354/16-к Номер провадження 11-кп/814/405/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника- ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000052 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.355, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 3,4 ст. 187 КК України, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну йому раніше обраного запобіжного заходу.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 10.00 години 17 грудня 2020 року до 14 лютого 2021 року до 24 години включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.355, ч. 4 ст. 189, ч.ч. 3,4 ст. 187 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), з погрозою вбивства потерпілого чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене організованою групою; в примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто у вимозі виконати договір, погрозою насильства над потерпілим за відсутності ознак вимагання, із погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене організованою групою; в примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто у вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання, з погрозою насильства над потерпілим за відсутності ознак вимагання, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, пошкодження чи знищення майна, вчинене повторно, організованою групою; в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений організованою групою; в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Мотивуючи рішення, суд зазначив, що обвинуваченим та його захисником не надано суду доказів щодо того, що вказані прокурором та раніше встановлені ризики перестали існувати та що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі домашній арешт у нічний час доби.

Суд вважав обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178, ст. 197, ст. 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти повторно кримінальні правопорушення, впливати на свідків потерпілих інших обвинувачених, суд прийшов до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства, суд у відповідності з вимогами частини 4 статті 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачав підстав для визначення застави.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погоджується з рішенням суду та просить скасувати ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.12.2020, яким було продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, змінити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції не повно та не об`єктивно досліджені обставини, що враховуються при продовженні застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Продовжуючи найбільш суворий запобіжний захід, судом лише здійснено формальний перелік ризиків, які не підтверджені матеріалами справи та недоведені прокурором. Судом не з`ясовувались та не встановлювались переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його процесуальну поведінку та запобігти ризикам.

Крім того, звертає увагу на те, що невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не може бути тою обставиною, яка б вказувала на необхідність тримання обвинуваченого під варто.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0000052 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, під час судового розгляду якого 17.12.2020 судом першої інстанції постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну раніше обраного запобіжного заходу та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 14.02.2020.

У відповідності до ч.1ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну йому раніше обраного запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для зміни запобіжного заходу та умови, за яких можливо змінити раніше обраний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується, та клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну раніше обраного запобіжного заходу відносно нього, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначені ризики не зменшилися. З врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , та даних про особу обвинуваченого, суд дійшов правильного висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тобто, висновок суду про те, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам, є обґрунтованим, а тому місцевий суд продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів які відносяться до особливо тяжких, тяжкого та злочинів проти власності та проти авторитету державної влади, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 15 років позбавлення волі, при цьому обвинуваченому ОСОБА_8 відводиться роль організатора злочинної групи, яка була створена для заволодіння майном громадян. Злочини з ознаками організованої злочинності носять підвищену суспільну небезпеку, оскільки діяльність організованих злочинних груп створює загрозу всьому суспільству. Протиправні дії які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_8 вчинялися із застосуванням насильства відносно потерпілих і потягли за собою позбавлення майна, грошових коштів та спричинили останнім фізичного болю та моральних страждань. Такі обставини, а також тривале переховування від досудового слідства обвинуваченого ОСОБА_8 дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, є необґрунтованими.

Усі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений, у повній мірі були враховані місцевим судом при вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну раніше обраного запобіжного заходу відносно нього. При цьому ОСОБА_8 не наведені переконливі доводи необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, відсутність відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_8 є правильним та лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даний час, може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У зв`язку з цим рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись статтями 392, 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4