УХВАЛА

25 листопада 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

та їх представника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вказує, що згідно повідомлення про підозру від 03 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Разом з тим, на даний час виникли обставини, які не були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З тексту повідомлення про підозру від 03.10.2020 року вбачається, що в порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_5 в момент виникнення перешкоди для руху у вигляді пішоходів, які знаходилися на проїзній частині, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та в результаті чого пішохід ОСОБА_15 від отриманих травм загинув на місці пригоди, а пішоходи ОСОБА_12 та ОСОБА_16 отримали тілесні ушкодження.

Разом з тим, такі висновки сторони обвинувачення не можна вважати обґрунтованими, оскільки як вбачається з відеозапису камери відеоспостереження, з якої проглядається місце дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Volkswagen Golf», о 01 годині 28 хвилин здійснив наїзд на осіб, які перебували в лежачому положенні знаходячись на проїзній частині дороги.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 визначено, що термін «пішохід» це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Таким чином, доводи сторони обвинувачення про наїзд ОСОБА_5 саме на пішоходів є необґрунтованими.

При встановленні причинного зв`язку у зазначеній категорії справ, суду необхідно враховувати не тільки дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, а й неналежне поводження інших учасників дорожнього руху, що може виключати чи пом`якшити кримінальну відповідальність водія.

Крім того, як видно з вказаного відеозапису, незадовго до дорожньо-транспортної пригоди потерпілі (ймовірно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння) між собою вчинили бійку, спричинивши один-одному значну кількість ударів руками та ногами в область голови та тулуба, в результаті чого двоє потерпілих впали на проїзну частину дороги, де і перебували в лежачому положенні під час наїзду на них автомобілем, водій якого, враховуючи погану видимість та нічну пору доби, був позбавлений можливості уникнути наїзду.

Також, зважаючи на те, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не були надані суду докази на підтвердження механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілих, причину смерті потерпілого ОСОБА_11 , інженерно-транспортної та трасологічної експертиз, твердження сторони обвинувачення про настання смерті останнього, а також отримання травм іншими потерпілими саме в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є передчасними та необґрунтованими.

Для встановлення факту порушення водієм Правил дорожнього руху та наявності прямого причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху і виникненням дорожньо-транспортної пригоди, необхідні спеціальні технічні знання, якими володіє тільки судовий експерт - автотехнік, висновок якого може бути доказом у кримінальному провадженні.

Щоб встановити причини смерті ОСОБА_11 необхідні спеціальні знання, якими володіє судово-медичний експерт, висновок якого може бути доказом у кримінальному провадженні.

До клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 вищезазначених судових експертиз стороною обвинувачення не було долучено, а тому висновок слідчого судді про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , який міститься в ухвалі про застосування запобіжного заходу від 05.10.2020 р. є передчасним та не підтвердженим будь-якими допустимими та належними доказами.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не обґрунтований. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітнього сина.

Окрім того, стан здоров`я підозрюваного унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора, останній неодноразово звертався за медичною допомогою до працівників установи.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що слідчим не надано суду жодного висновку експерта на обґрунтованість вини його підзахисного, не допитано свідків, які перебували в салоні автомобіля підозрюваного, не допитано іншого учасника, який причетний до даної ДТП, це водій автомобіля, який порушив ПДР та припаркував свій автомобіль, загородивши видимість іншим учасникам дорожнього руху, не допитано свідка а саме водія автомобіля, який перед даним ДТП проїжджав на даній ділянці дороги та об`їхав потерпілих на своєму автомобілю.

Також зазначив, що потерпілих які перебували в стані алкогольного сп`яніння охоронець вигнав в кафе, бійка переросла на проїжджій частині, в результаті чого потерпілий ОСОБА_17 опинився на асфальті без майки, на ньому був інший потерпілий ОСОБА_12 , і дані учасники не є пішоходами в розумінні вимог Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_18 вказав, що він не бачив потерпілих, на яких наїхав автомобілем. Підтримав доводи, наведені його захисником та просив застосування запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили у задоволенні клопотання відмовити за необґрунтованістю. Вказали, що підозра у вчиненні злочину за ч.2 ст. 286 КК України обґрунтована. Злочин вчинений ОСОБА_5 вчинений в стані алкогольного сп`яніння, останній притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Суд під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував обґрунтованість підозри та наявність ризиків.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000301 за ч.2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 03 жовтня 2020 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбаченихчастиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 05.10.2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді.

Зміна запобіжного заходу передбачає появу після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей має встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Окрім цього, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Також слідчим суддею, було оцінено дані про особу підозрюваного, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дитину.

При цьому злочин вчинений в стані алкогольного сп`яніння, у результаті дорожньо-транспортної пригоди один чоловік загинув на місці пригоди, ще двоє зазнали тілесних ушкоджень, один з яких з 03.10.2020 року по даний час перебуває в реанімації без свідомості.

В підтвердження відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду захисник посилається в клопотанні на міцні соціальні зв`язки, можливість застосування домашній арешт із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю, здати на зберіганні слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, утриматись від спілкування із свідками.

Однак слідчий суддя зауважує, що посилання захисника на добросовісне виконання підозрюваним таких обов`язків не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться в ухвалі слідчого судді.

В судовому засіданні не встановлено нових обставин, які раніше слідчим суддею не досліджувались та не оцінювались.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178,181,201,309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1