Номер справи137/753/20
1-кп/137/25/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Літинського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, із середньою спеціальною освітою,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 296 КК України,
Приблизно о 00:30 год. 29.12.2019, ОСОБА_4 перебуваючи на вулиці біля місцевого клубу по вул. Першотравнева, З, в с. Теси Літинського району Вінницької області помітив припаркований автомобіль «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому, на задньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Новокостянтинів Летичівського району Хмельницької області. У подальшому, ОСОБА_4 маючи умисел на вчинення хуліганства, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке проявилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність перехожих осіб, виражаючись нецензурною лайкою, діючи умисно підійшов до автомобіля «ВАЗ 2101», відчинив задні ліві дверцята, де знаходився ОСОБА_5 та схопивши останнього за верхній одяг, витягнув його із автомобіля та повалив на землю. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими, наніс лежачому на землі ОСОБА_5 , один удар правою ногою в область нижньої частини обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому тіла нижньої щелепи в ділянці 3-4-го зубів зліва і в ділянці кута нижньої щелепи справа, які згідно висновку експерта № 50/121 від 19.02.2020 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом нижньої щелепи не являється небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, але за своїм характером такий, що потяг за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п. 2.2.1 «В» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.).
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що будь-які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 у нього відсутні, на даний час з обвинуваченим примирився.
Прокурор ОСОБА_3 просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , раніше не судимий (а.с. 90) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 89), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 91).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 43-44).
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
При ухваленні вироку судом враховано, що 01.07.2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст.296 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. (Закон №2617-VIII від 22.11.2018). При цьому, даним законом диспозицію ч.1 статті 296 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч.1 ст.296 КК України, в редакції закону № 2617- VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01.07.2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.296 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання - щире каяття, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України.
Речові докази відсутні.
Експерти не залучались.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 296 КК України, ст.ст. 337, 349, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1