ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комунарська Луганської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 18.03.2009 року вироком Козельщинського районного суду за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст. 70,72 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 20.03.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ст.391 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільненого 22.02.2013 року по відбуттю строку покарання; 3) 24.12.2013 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ст.198 КК України до 6 місяців арешту. Звільнився 29.04.2014 року по відбуттю строку покарання; 4) 16.12.2015 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 14.04.2015 за вироком Апеляційного суду Полтавської області, остаточно засуджений за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільненого 09.07.2019 по відбуттю строку покарання.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
10.07.2019 близько 05 год 00 хв ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявив ноутбук «HP Pavilion 15b-182 ER», коричневого кольору, комп`ютерну бездротову миш марки «Logitech» моделі «М25 WL», після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, перебуваючи у кімнаті вказаної квартири, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку ноутбуку марки «HP Pavilion 15b-182 ER», коричневого кольору, вартістю 3200 грн., комп`ютерної бездротової миші марки «Logitech» моделі «М25 WL» вартістю 200 грн, які належать ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 3400 грн.
Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив викрадення ноутбуку та комп`ютерної миші. Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом таємного викрадення чужого майна. Просив суворо його не карати, оскільки має намір створити сім`ю із жінкою з якою проживає, не може в даний час працювати офіційно через проблеми з отриманням паспорту, але має тимчасові заробітки і бажає повністю відшкодувати завдані потерпілій збитки.
Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що цивільний позов заявляти не бажає, обвинувачений пообіцяв відшкодувати заподіяну злочином шкоду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , думку прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, має постійне місце проживання.
Суд не враховує як обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки вказана обставина не знайшла підтвердження в судовому засіданні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила про призначення обвинуваченому несуворого покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, думку потерпілої, яка просила призначити мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі, щоб обвинувачений мав можливість працювати, уримувати свою сім`ю, відшкодувати матеріальну шкоду завдану злочином, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було. З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого та виду призначеного покарання, застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1