ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/949/20 Справа № 202/303/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 та захисників ОСОБА_7 і

ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: м.Дніпропетровськ, який зареєстрований
за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає
за адресою:
АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська

від 03 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 31 серпня 2020 року з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а отже, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, не враховано, що ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час проводяться ряд слідчих дій щодо встановлення місцеперебування певних документів. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_9 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В запереченні захисники просять залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня, без покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилаються на те, що прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення

ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, та суд не звернув увагу на наявність доказів, якими обґрунтовуються підозра. Вказують на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не було долучено жодного з належних та допустимих доказів. Вважають, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час не вплине на будь-які соціальні зв`язки, забезпечить подальший рух кримінального провадження та надасть змогу підозрюваному ОСОБА_9 лікуватися за місцем свого проживання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги захисників, підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, 02 липня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, що виразились у придбанні права на майно, шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах та використанні завідомо підробленого документу.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: висновком експерта №19/104-7/7/139 від 25 лютого 2020 року, відповідно до якого встановлено, що підписи від імені ОСОБА_10 у витягу з Державного земельного кадастру №НВ-016

від 02 березня 2016 року виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою; висновком експерта №1937-20 від 28 травня 2020 року, відповідно до якого ринкова вартість земельної ділянки станом на 16 березня 2016 року складала 1822135,00 грн.; протоколом свідка ОСОБА_10 від 19 лютого 2020 року, згідно якого останній повідомив, що він працює на посаді державного кадастрового реєстратора в ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та зазначив, що витяг ДЗК №НВ-016

від 02 березня 2016 року він не готував та не підписував; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , згідно якого остання повідомила, що вона працює на посаді приватного нотаріусу та зазначила, що до неї дійсно звертався ОСОБА_9 з метою оформлення права власності на земельну ділянку площею 1,6392 га та надав їй з цією метою розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №784-р-43 від 29 грудня 2012 року та витяг з ДЗК №НВ-016 від 02 березня 2016 року.

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення відносяться до категорії особливо тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, раніше не судимий, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та прийшов до висновку, що прокурором у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо посилання прокурора на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а отже, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слід зазначити, що тяжкість вчиненого злочину не є достатньою підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, Європейський суд з прав людини у справі Мамедова проти Росії від 01 червня 2006 року вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Щодо посилання захисників на те, що суд не звернув увагу на наявність доказів, якими обґрунтовуються підозра, слід зазначити, що надання слідчим суддею оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Щодо вимоги захисників застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня, що надасть змогу підозрюваному ОСОБА_9 лікуватися за місцем свого проживання, слід зазначити, що слідчий суддя застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за місцем проживання ОСОБА_9 , окрім випадків необхідності отримання ним невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, а отже, підозрюваний не позбавлений права на отримання невідкладної медичної допомоги та може звернутися з метою надання кваліфікованої медичної допомоги у обсязі, що необхідний для запобігання загрози стану його здоров`я.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_9 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційних скарг захисника та прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4