Справа №212/5480/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001309 від 23.06.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою технічною освітою, пенсіонер, інвалідності не має, одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року ОСОБА_4 у пізній вечірній час перебував у своєму приватному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення майна у сусідки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вийшов зі свого будинку та направився до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає раніше знайома йому ОСОБА_6 .

В ніч з 18.06.2020 року на 19.06.2020 року, прийшовши до будинку АДРЕСА_3 , переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, а також у тому, що на території домоволодіння не було потерпілої, пройшов через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку, тим самим проник на територію домоволодіння та обійшов будинок, де позаду побачив цапа свійського білого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, вивів цапа з території домоволодіння АДРЕСА_3 та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1769 від 20.07.2020 року на суму 1197,11 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища.
Тієї ж ночі, ОСОБА_4 , повернувшись з цапом до свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та зрозумівши, що його дії залишилися ніким не помічені, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення майна у сусіда, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізуючи раптово виниклий у нього злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вийшов зі свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та направився до території домоволодіння АДРЕСА_4 , де мешкає раніше знайомий йому ОСОБА_7 , прихопивши з собою картонну коробку.

В ніч з 18.06.2020 року на 19.06.2020 року, прийшовши до будинку АДРЕСА_4 , переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, а також у тому, що на території домоволодіння не було потерпілого, пройшов через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку, тим самим проник на територію домоволодіння та обійшов будинок, позаду якого побачив клітку з індиками свійськими, які належить потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 , повторно, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, відчинив клітку з індиками, звідки взяв 15 індиків та поклав їх до картонної коробки, яку приніс з собою та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1769 від 20.07.2020 року майнову шкоду на суму 1626,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 22.06.2020 року у пізній вечірній час перебував у своєму приватному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 де у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення майна у сусідки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вийшов зі свого будинку та направився до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає раніше знайома йому ОСОБА_6 .

В ніч з 22.06.2020 року на 23.06.2020 року, прийшовши до будинку АДРЕСА_3 , переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, а також у тому, що на території домоволодіння не було потерпілої, пройшов через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку, тим самим проник на територію домоволодіння та обійшов будинок, позаду якого побачив козу свійську білого кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , повторно, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, вивів козу з території домоволодіння АДРЕСА_3 та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1769 від 20.07.2020 року майнову шкоду на суму 1161,86 гривень.

Тієї ж ночі, ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму приватному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , повернувшись з козою та зрозумівши, що його дії залишилися ніким не помічені, у нього виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення майна у сусідки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

Реалізуючи виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вийшов зі свого будинку та направився до території домоволодіння АДРЕСА_5 , де мешкає раніше знайома йому ОСОБА_8 , прихопивши з собою картонну коробку.

В ніч з 22.06.2020 року на 23.06.2020 року, прийшовши до будинку АДРЕСА_5 , переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, а також у тому, що на території домоволодіння не було потерпілої, пройшов через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку, тим самим проник на територію домоволодіння та на землі позаду будинку побачив клітку з кролицею, яка належить потерпілій ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 , повторно, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, з клітки дістав кролицю та переклав до картонної коробки, яку приніс з собою та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1769 від 20.07.2020 року майнову шкоду на суму 588,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що в нього не прості відносини із сусідами. Вони в нього постійно щось крадуть і він вирішив компенсувати свої збитки.

Підкреслив, що йому 71 рік, він розкаявся, компенсував всі збитки, допомагав слідству та є ветераном праці. Просив його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилися подали до суду заяву, в якій просили провести судовий розгляд за їх відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілих.
Враховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого, відсутність у прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного епізоду кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувався з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом.
За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками:
- таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища;

- таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого повторно.

Згідно із ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, пенсіонер (ветеран праці), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України судом визнається: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування шкоди, обставин що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.
Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлені.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку визначити 1 (один) рік.
В зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
а також додатково покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- свійського цапа білого кольору переданого під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 ; свійську козу білого кольору передану під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 ; 12 індиків переданих під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити у володінні власників, дозволивши використовувати на власний розсуд.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1