ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1248/20 Номер провадження 11-кп/814/1004/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001638, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 15 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лубни, Полтавської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:
-за ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою збуту.
20.01.2020, приблизно о 15.51 год., ОСОБА_7 , знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту «Плеханова» по вул. Ярослава Мудрого в м. Лубни Полтавській області, незаконно збув ОСОБА_9 за 300 грн., речовину рослинного походження зеленого кольору в сухому та подрібненому стані, що знаходилася у двох паперових згортках, і яка відповідно до висновку експерта № 181 від 24.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 2,260 г. та 2, 426 г.
Також, ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою збуту.
02.03.2020, близько 13.45 год., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 52 / 25 у м. Лубни Полтавській області, повторно, незаконно збув ОСОБА_10 за 300 грн., речовину рослинного походження зеленого кольору в сухому та подрібненому стані, що знаходилася у двох паперових згортках, і яка відповідно до висновку експерта № 485 від 04.03.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 2,528 г. та 2,441 г.
Крім того, ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав за місцем власного проживання у квартирі по АДРЕСА_3 .
02.03.2020 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у квартирі по АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено:
- чотири паперові згортки із речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 560 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 0,912 г., 2,254 г., 1,280 г. та 2,286 г.;
- паперовий згорток із речовиною рослинного походження яка відповідно до висновку експерта № 559 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 0,813 г.;
- поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження яка відповідно до висновку експерта № 565 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 135,9 г.;
- поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження яка відповідно до висновку експерта № 563 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 2,387 г.;
- металевий рознос із речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 566 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 0,4275 г.;
- паперовий згорток із речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 556 від 13.03.2020 року є сумішшю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 3,671 г. та дозрілого насіння коноплі;
- сім паперових згортків із речовиною рослинного походження які відповідно до висновку експерта № 562 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 16,42 г.;
- пластикова ємкість із речовиною рослинного походження яка відповідно до висновку експерта № 557 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 2,617 г.;
- поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження яка відповідно до висновку експерта № 564 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 14,868 г.;
- паперовий згорток із речовиною рослинного походження яка відповідно до висновку експерта № 561 від 13.03.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 4,364 г.;
Всього, загальна маса вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у квартирі по АДРЕСА_3 , особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, в перерахунку на суху речовину становить 188,1995 г., що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» перевищує невеликі розміри, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити та пом`якшити міру покарання, визначивши її з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням.

Посилається на те, що у вироку суду не наведені мотиви, які б перешкоджали суду вирішити питання про застосування разом із ст. 69 КК України положень ст. 75 КК України.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 раніше ані до кримінальної, ані до інших видів відповідальності не притягувався, має молодий вік, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, має позитивні характеристики, доглядає за матір`ю, яка потребує постійного догляду. При цьому злочин вчинений ним, не відноситься до злочинів проти особи.

На думку захисника дані обставини недостатньо враховані районним судом.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали подану в інтересах останнього апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає вирок суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційних скаргах не оскаржується. Через це колегія суддів не переглядає вирок щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого.
У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням та вважає його надто суворим через неврахування обставин, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого. Вказує на безпідставне незастосування положень ст. 75 КК України. Захисник вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та при цьому посилається на ті обставини, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, активно сприяв у розкриттю злочину, позитивно характеризується, злочин вчинений не щодо особи, а також обвинувачений є єдиним піклувальником його хворої матері ОСОБА_11 , яка є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду. Звертає увагу, що у зв`язку із останніми обставинами ОСОБА_7 мав відстрочку від призову на строкову службу.
Такі доводи сторони захисту колегія суддів вважає необґрунтованими на підставі наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі постанова Пленуму) вказано, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом, в тому числі і менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

У п. 3 постанови Пленуму зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, три епізоди злочинної діяльності, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання, останнім місцем роботи та навчання характеризується позитивно, молодий вік обвинуваченого, раніше не судимий, не працює.

Такі позитивні дані про особу, а також наявність на утриманні обвинуваченого матері інваліда 1-ої групи в сукупності з пом`якшуючими покарання обставинами - дали суду першої інстанції підставу для застосування положень ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для санкції частини статті Особливої частини КК України. На ці ж обставини вказує у свої апеляційній скарзі захисник, вважаючи їх такими, що істотно знижують ступінь небезпечності обвинуваченого та можуть бути враховані як підстава ще й для застосування положень ст. 75 КК України.

Обговорюючи питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання, колегія суддів звертає увагу на наступне. Із встановлених у вироку судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_7 ніде не працює, вчинив злочин в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що стороною захисту не оспорюється, метою збуту наркотичних засобів було саме отримання доходу, а також обвинувачений мав намір в подальшому збувати наркотичні засоби, забезпечуючи собі стабільний дохід, про що свідчить виявлені у нього під час обшуку наркотичні засоби розфасовані у 13 паперових згортків, тобто вже приготованих для продажу, які він зберігав з метою збуту.

Наведене, на переконання колегії суддів, свідчить про відсутність обставин, які б істотно знижували ступінь небезпечності обвинуваченого в розумінні статті 75 КК України та вказували на можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого та призначенні покарання, в ході апеляційного розгляду колегії суддів наведено не було.
Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Оскільки відповідно до протоколу затримання особи на підставі вироку суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий 23 липня 2020 року, строк відбування покарання йому слід рахувати саме з 23 липня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 23 липня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3