Провадження №1-кп/523/1237/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000644 від 20.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого офіційно в ТОВ «Благоустрій Групп» на будівництві різноробочим, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

Встановив:

20.05.2020 року приблизно о 14:18 годині, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автобусом марки «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись при достатній видимості по мокрому дорожньому покриттю у крайній правій смузі за наявності трьох смуг руху по вул. Чорноморського козацтва з боку вул. М. Гефта в напрямку вул. Ярмаркова площа у м. Одесі, наближаючись до регульованого світлофорним об`єктом пішохідного переходу, порушуючи вимоги п.п.2.3 «б», 8.7.3 «в», «г», «е», 8.10 «Правил дорожнього руху України», а саме діючи з необережності, будучи неуважним, не вживши своєчасних заходів щодо зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки автомобілю, не врахувавши дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході не має пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, ігноруючи зміну сигналів - зеленого миготливого та жовтого сигналу світлофору, що забороняє подальший рух транспортним засобам, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.12 стоп-лінію, виїхавши на пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору, тим самим допустив наїзд на ОСОБА_6 , який в темпі вільної ходи перетинав проїзну частину у зоні регульованого пішохідного переходу на дозволяючий для пішоходів зелений сигнал світлофора справа наліво відносно руху транспортного засобу.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №157(276) від 3.07.2020 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійних ран, саден голови, крововиливів в м`які тканини голови, перелому кісток черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки; закритої травми тулубу у вигляді переломів грудини, правих та лівих ребер, крововиливів під плевру воріт легенів, розривів печінки з крововиливом в черевну порожнину; переломів кісток нижніх кінцівок, садна рани, синців верхніх та нижніх кінцівок, які у сукупності відповідно п.2.1.1 «а» «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, безпосередньою причиною смерті є шок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті визнав повністю, та пояснив, що у вказаний день та час, 20.05.2020 року приблизно о 14:00 годині працював в маршрутному таксі, керуючи технічно справним автобусом «Богдан», рухався у правому ряду по вул. Чорноморського козацтва в сторону вул. 7 Пересипської у м. Одесі, була злива, дорожнє покриття мокрим, бачив, що на перехресті моргнув зелений сигнал світлофора, натиснув на гальма, хотів зупинити машину, щоб запобігти наїзду на пішохода, який перетинав проїзну частину, але автобус стало заносити, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода. Після скоєння ДТП вийшов з машини, викликав «швидку допомогу», поліцію, залишаючись на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Вину визнає повністю, усвідомлюючи, що повинен був передбачити небезпечні наслідки, висновки експертиз, схему ДТП не оспорює, в добровільному порядку відшкодував потерпілій стороні матеріальний та моральний збиток, претензій будь-якого характеру до нього не має, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України повністю підтверджується оголошеним та дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи 157(276) від 3.07.2020 року відповідного якого пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійних ран, саден голови, крововиливів в м`які тканини голови, перелому кісток черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки; закритої травми тулубу у вигляді переломів грудини, правих та лівих ребер, крововиливів під плевру воріт легенів, розривів печінки з крововиливом в черевну порожнину; переломів кісток нижніх кінцівок, садна рани, синців верхніх та нижніх кінцівок, які могли утворитися при зіткненні пішохода з рухомим транспортним засобом, у сукупності відповідно п.2.1.1 «а» «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною травмою у вигляді переломів черепу, кісток тулуба та кінцівок. Безпосередньо причиною смерті з`явився шок.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, встановленої під час судового розгляду, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження, автотехнічних експертиз не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, в тому числі експертизи, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таки чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 , своїми діями скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, що підтверджується копіями документів долучених стороною обвинувачення та стороною захисту, особисте ставлення до вчиненого діяння, усвідомлення своєї провини та каяття, щире переживання, про що говорить поведінка ОСОБА_5 , який добровільно відшкодував завданий матеріальний та моральний збиток родині загиблого (сестрі, матері, сину), що підтверджується нотаріально завіреними заявами про відсутність будь-яких претензій морального, матеріального та фінансового характеру, долучених до матеріалів судового кримінального провадження.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, щодо кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автобус «Богдан А-09202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 25.05.2020 року було винесено ухвалу про накладення арешту на автобус «Богдан А-09202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який за змістом ухвали належить ТОВ «Автовосход», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом ст.100 ч.1 КК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2020р. про накладення арешту на тимчасове вилучене майно після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, оскільки всі процесуальні дії закінчені, необхідні експертні дослідження по справі проведені, ніким із учасників процесу не оспорюються, завданий потерпілій стороні матеріальний та моральний збиток компенсований у повному обсязі у значній сумі, конфіскація майна не передбачена санкцією статті, у зв`язку з чим з метою не порушення Конституційних прав громадян, передбачених законодавчими актами, та реалізації права власника розпоряджатися або користуватися своїм майном, суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна та вищезазначений речовий доказ, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, при цьому власник не знав і не міг знати про його використання, вважати повернутим за належністю законному володільцю, що передбачено положеннями ст.100 ч.9 п.1 КПК України.

Також в якості речового доказу долучався СD-R компакт диск, на якому міститься відеозапис обставин дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 22.05.20120р., який суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000644 від 20.05.2020р.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що здійснювалось залучення експертів для проведення двох авто-технічних та транспортно - трасологічної експертиз, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, загальна сума яких складає 7518,25 гривень (1307,53 грв., 1634,40 грв., 4576,32 грв.)

Матеріали кримінального провадження за №0000644 від 20.05.2020 року до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській обласній прокуратурі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням санкції ч.2 ст.286 КК України, оцінюючи обставини скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння за необережності, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, особисте ставлення до вчиненого, ту обставину, що він має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, добровільно відшкодував завданий збиток, враховуючи його поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою вину та на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, приймаючи до уваги позицію потерпілої, думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Також за вищевказаними підставами та з урахуванням того, що ОСОБА_5 був тимчасово обмежений у користуванні спеціальним правом, а саме правом керувати транспортним засобом, строк дії ухвали слідчого судді припинив свою дію 20.09.2020р., на теперішній час його робота не пов`язана з керуванням транспортного засобу, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, приймаючи до уваги наслідки дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило смерть людини, позицію сторони захисту, думку прокурора з цього приводу, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діяв з моменту фактичного затримання особи до скасування запобіжного заходу ухвалою Одеського апеляційного суду від 3.06.2020р., тобто у період часу з 20.05.2020р. по 3.06.2020р., в подальшому щодо обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали припинив свою дію 15.09.2020р. та за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході судового провадження не обирався.

Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання обвинуваченого, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручено виконання.

Виконання вироку в частині вилучення посвідчення водія та позбавлення ОСОБА_5 права керувати транспортними засобами покласти на Управління патрульної поліції в Одеській області, направив копію вироку після набрання чинності до органу, якому доручено виконання.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі ОНДІСЕ (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85) процесуальні витрати у загальній сумі 7518,25 гривень (1307,53 грв., 1634,40 грв., 4576,32 грв.), пов`язаних із залученням експертів для проведення авто-технічних та транспортно трасологічної експертиз під час досудового розслідування.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 року, якою був накладений арешт на транспортний засіб - скасувати.

Скасувати арешт з майна, а саме автобусу «Богдан А-09202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належного ТОВ «Автовосход», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Речовий доказ - автобус «Богдан А-09202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ СD-R компакт диск з відеозаписом обставин ДТП, яка мала місце 20.05.2020р. долученого до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу - зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000644 від 20.05.2020р.

Матеріали кримінального провадження за №0000644 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2020 року зберігати в Одеській обласній прокуратурі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: