ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/896/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з участю потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою представника потерпілого на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 11 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Південне, Харківського району Харківської області, громадянина України, не судимого, працюючого у «Метро-1» на посаді охоронця, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001326 від 15 09 2019 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито.

Процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи № 7/988/989/СЕ-19 від 22 10 2019 року віднесено на рахунок держави.

Арешт, накладений на автомобіль «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року після набрання ухвалою законної сили постановлено скасувати.
Арешт, накладений на мотоцикл «MUSSTANG MT110-2» р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_10 відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року після набрання ухвалою законної сили постановлено скасувати.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілому у повному обсязі та з потерпілим примирився, у потерпілого ОСОБА_10 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вони примирилися, тому відповідно до положень ст. 46 КК України обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження за йог обвинуваченням підлягає закриттю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з її незаконністю та призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що потерпілий ОСОБА_10 заперечує надання до суду жодних заяв, а тим паче заяви про примирення з потерпілим. Більш того, вказує, що вказану заяву, на підставі якої обвинуваченого було звільнено від кримінальної відповідальності було ним підписано за місцем його мешкання під час знаходження на лікарняному після отримання ушкоджень під впливом захисника обвинуваченого, який, в свою чергу не роз`яснив потерпілому зміст вказаної заяви.

Наголосила на тому, що зазначені у вищевказаній в заяві твердження про відшкодування ОСОБА_7 збитків, завданих вчиненим правопорушенням, не відповідають дійсності, оскільки на сьогоднішній день ані матеріальна ані моральна шкода у повному обсязі відшкодована останнім не була.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Потерпілий ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 просили про задоволення апеляційної скарги представника потерпілого та призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції.

Прокурор у кримінальному провадженні не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не погоджувалися з доводами апеляційної скарги та просили ухвали суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого та його представника, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Під час здійснення кримінального провадження суд зобов`язаний забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, КК України, КПК України, положеннями інших нормативно-правових актів, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Однією із форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, реалізація якої дає змогу досягти найкращого співвідношення врахування інтересів потерпілого та відповідальності правопорушника.
При цьому примирення винної особи з потерпілим слід розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 439/397/17 також висловила свою точку зору з приводу інституту примирення обвинуваченого з потерпілим, вказавши при цьому, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.
З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.
Право на примирення це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами ( у тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, усіх вищевказаних постулатів судом першої інстанції дотримано не було, оскільки під час розгляду кримінального провадження, суд не пересвідчився у особистому волевиявленні потерпілого ОСОБА_10 щодо добровільності його примирення з обвинуваченим та достовірності наявної в матеріалах справи заяви з цього приводу.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні присутній не був (а.к.п. 42-44).
Матеріали справи хоча і містять телефонограму про його повідомлення про час та дату підготовчого судового засідання по даній справі, проте, сам потерпілий у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував надходження на його номер телефону будь-яких дзвінків з повідомленням про дату та час призначення судового засідання, що за відсутності у матеріалах кримінального провадження відомостей про виклик потерпілого іншим чином, викликає сумніви у його належному повідомленні про розгляд справи.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що у даному випадку, навіть будучи впевненим у належному повідомленні потерпілого про розгляд справи, суд першої інстанції повинен був керуватися положеннями ст. 325 КПК України, відповідно до якої, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

На переконання колегії суддів, у даному випадку проведення підготовчого судового засідання без з`ясування дійсного волевиявлення потерпілого по справі є незаконним та таким що порушує права та інтереси останнього.

Вищевказані обставини позбавили суд першої інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи вимоги ст. 415 КПК України колегія суддів скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене пунктами 2,3,4,5,6,7 частини 2 статті 412 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 , скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені вищевказані порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, встановити дійсне волевиявлення потерпілого щодо примирення з обвинуваченим, дати належну оцінку зібраним доказам згідно чинного кримінального процесуального закону, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 11 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження, скасувати.

Апеляційну скаргу представника потерпілого, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4