Дата документу 22.06.2020 Справа № 316/1127/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/916/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 316/1127/17
Категорія ст. 115 ч. 1, 15 ч.2, 194 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000634, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Дніпровка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, маючого дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за клопотаннями обвинуваченого ОСОБА_6 щодо заміни захисника ОСОБА_9 на іншого захисника,

в с т а н о в и л а:

Вироком колегії суддів Василівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, призначивши йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 10-ти (десяти) років позбавлення; за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 10-ти (десяти) років позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання законної сили вироку суду залишити без змін у виді тримання під вартою. Строк відбуття покарання відраховувати з 13 лютого 2020 року. Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 травня 2017 року до 03 червня 2019 року включно та з 05 червня 2019 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 42 740 грн. в якості матеріальної шкоди та 150 000 грн. в якості моральної шкоди, а також 5 200, в якості витрат на правничу допомогу адвоката, а всього, 197 940 (сто дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сорок) грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Провадження за цивільним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, закрито у зв`язку зі смертю ОСОБА_11 . Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових трасологічних експертиз від 08 червня та 28 липня 2017 року в загальному розмірі 1 360 грн. 70 коп., судових експертиз матеріалів, речовин, та виробів від 13 та 21 червня 2017 року в загальному розмірі 2 102 грн. 90 коп., судової біологічної експертизи від 27 липня 2017 року в розмірі 4 461 грн. 60 коп., судової психологічної експертизи від 12 червня 2017 року в розмірі 3 466 грн. 40 коп., судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1 500 грн., а всього, витрати в розмірі 12 891 грн. 60 коп. Вирішена доля речових доказів.

В клопотаннях про заміну захисника ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_6 просить про відвід призначеного йому державного захисника ОСОБА_9 , так як він не влаштовує його як захисник його конституційних прав та свобод як громадянина України. Зауважує, що ОСОБА_9 за весь час проведення його захисту в судах (2 роки 9 місяців) не проявив себе, як досвідчений адвокат, здатний представляти його інтереси та захищати його права та свободи в судах Запорізької області під час проведення судових засідань. Не з`являвся до Кам`янсько-Дніпровського суду без поважних підстав та без попередження. Не захищав його права та не роз`яснював їх під час проведення досудового розслідування, не був присутнім під час обшуків. Таким чином були допущені грубі помилки та порушення конституційних прав в розслідуванні і як наслідок невірна кваліфікація його дій під час скоєння злочину, надання фактів та обставин, допитів свідків. Адвокат ОСОБА_9 жодного разу не з`явився до нього для бесіди в КПЗ м. Каменки та м. Василівки, СІЗО 11 з приводу його кримінального провадження та побудування лінії захисту, хоч він і не раз йому про це говорив та прохав. Вважає такі дії та наслідки з боку адвоката ОСОБА_9 та Кам`янсько-Дніпровського районного суду незаконними та неправомірними та таким, що наносять шкоду йому, дружині, його дітям, рідним та близьким, правам та свободам, які гарантовані Конституцією України. Просить відсторонити адвоката ОСОБА_9 від виконання своєї діяльності стосовно нього і також просить призначити йому нового захисника, який буде виконувати всі обов`язки.

В додатковому клопотанні про заміну захисника та призначення іншого захисника обвинувачений ОСОБА_6 просить призначити йому кваліфікованого професійного захисника, який буде професійно та добросовісно надавати йому свою допомогу.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свої клопотання про заміну захисника ОСОБА_9 та призначення йому нового захисника, захисника ОСОБА_9 , який висловив свою думку вирішити це питання на розсуд суд, прокурора, який заперечував проти клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що в його клопотаннях обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно відмовити за наступних підстав.

Порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист у зв`язку з неефективним захистом ОСОБА_12 його інтересів, про які стверджує обвинувачений ОСОБА_6 , є надуманими з огляду на наступне.

Ефективність захисту не є тотожною досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченого результату, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікаційної юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачених законом спосіб. Подальша незгода обвинуваченого з раніше обраними та узгодженими з адвокатом позицією і тактикою захисту не свідчать про його неефективність.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на неефективний та неналежний захист під час розгляду кримінального провадження з боку захисника ОСОБА_9 , є необґрунтованими, оскільки аналіз матеріалів кримінального провадження показав, що з моменту призначення обвинуваченому ОСОБА_6 захисника ОСОБА_9 на протязі всього судового провадження захисник ОСОБА_9 жодного разу не зірвав судове засідання.

В судових засіданнях першої інстанції захисник ОСОБА_9 активно реалізував надані йому законом права приймав участь в допитах обвинуваченого, потерпілої, свідків, брав участь в дослідженні письмових доказів, користувався іншими процесуальними можливостями для відстоювання обраної позиції захисту. Об`єктивних даних про неналежне виконання ним професійних обов`язків адвоката, яке б могло б призвести до істотного обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених частиною третьої статті 6 Конвенції, статтею 59 Конституції України, статтею 20, частиною третьою, четвертою 42 КПК, у матеріалах справи не міститься.

Як видно із практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), ЄСПЛ вважає, що хоча ведення захисту по суті є справою обвинуваченого та його адвоката, національні суди не повинні пасивно спостерігати за випадками неефективного юридичного представництва («Санніно проти Італії», «Кускані проти Сполученого Королівства»).

Навпаки ЄСПЛ велику увагу приділяє визначенню різниці між захистом де-юре і де-факто. Зокрема, ЄСПЛ підкреслює, що пункт 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає не просто «призначення захисника, який би виступав від імені обвинуваченого, а того, щоб право на юридичну допомогу здійснювалось практично та ефективно з метою забезпечення достатнього захисту («Артіко проти Італії», «Імбріоша проти Швейцарії», «Дауд проти Португалії»).

У Рішенні у справі «Дауд проти Португалії» ЄСПЛ зазначив, що «з незалежності юридичної професії від держави випливає, що поведінка захисника, по суті, є предметом домовленості між обвинуваченим і його адвокатом, незалежно від того, чи був адвокат призначений в рамках системи правової допомоги, або був найнятий приватним чином відповідно до ст. 6 3 (с). Компетентні національні органи зобов`язані втрутитися, тільки якщо несумлінне виконання призначеним адвокатом своїх обов`язків, пов`язаних із забезпеченням ефективного представництва, очевидно не доведено до їх відома будь-яким іншим способом».

Наведене надає колегії суддів підстави стверджувати, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який стверджує, що дії захисника ОСОБА_9 з приводу здійснення його захисту були неефективними, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження, і колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 47-54 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити обвинуваченому ОСОБА_6 в заміні захисника ОСОБА_9 на іншого захисника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді: