Дата документу 25.11.2020
Справа № 334/6434/17
Провадження № 1-кп/334/111/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ахалциск, Грузія, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до обвинувальних актів, 22 червня 2017 року, близько 10 години 15 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень знайомому ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будівлі Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області по пр. Соборному, 191 в м. Запоріжжя, в ході конфлікту на ґрунті довготривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс удар головою в обличчя ОСОБА_6 , заподіявши йому таким чином, згідно висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 2766 від 20.07.2017, тілесне ушкодження у вигляді рани над лівою бровою, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 11 серпня 2017 року, близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень знайомому ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку № 8 по вул. Ладозькій в м. Запоріжжя, в ході конфлікту на ґрунті довготривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході обопільної бійки, наніс удар кулаком в область голови та правої руки ОСОБА_6 , заподіявши йому таким чином, згідно висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 2025 від 12.09.2017, тілесні ушкодження у вигляді синця в області правого передпліччя, садна в області лоба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про закриття даного кримінального провадження. В обґрунтування клопотання вказують, що з моменту вчинення інкримінованих діянь минуло більше ніж два роки, що на підставі ст. 49 КК України свідчить про сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та є підставою для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він згоден на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності. При цьому розуміє, що вказані підстави закриття кримінального провадження не є реабілітуючими.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та обвинуваченого і просив його задовольнити.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке санкцією статті передбачене покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року (ч.1 ст. 125 КК України), та у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років (ч.2 ст. 125 КК України), і які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Разом з цим, інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення вчинені ним 22 червня 2017 року та 11 серпня 2017 року, тобто на час прийняття рішення по даному кримінальному провадженню строки давності притягнення до відповідальності закінчилися, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України.

При цьому судом враховується, що перебіг давності не зупинявся, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 не ухилявся від досудового розслідування та суду.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, а норма ст. 49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого і захисника про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 та ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 та ч.2 ст. 125 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали об 11-00 год. 30.11.2020.

Суддя: ОСОБА_1