Номер провадження 1-кс/201/2851/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

заявника (потерпілого) ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України /справа № 201/11159/19, провадження № 1-кп/201/669/2020/, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України /справа № 201/11159/19, провадження № 1-кп/201/669/2020/.

В обґрунтування доводів поданої заяви потерпілий ОСОБА_3 вказує на наявність обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 , а тому суддя підлягає відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_3 у своїй заяві про відвід вказує на те, що у провадженні судді ОСОБА_8 дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України перебуває з 30 вересня 2019 року і дотепер не розглянуто, судові засідання призначаються через великі часові проміжки, що вказує на недотримання розумних строків судового розгляду справи.

Наведені обставини, на думку потерпілого, свідчать, що суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 протягом тривалого часу не дотримуються вимоги кримінального процесуального кодексу, що призводить до порушень його прав на швидкий, повний та неупереджений судовий розгляд справи незалежним судом з обов`язковим з`ясуванням всіх фактичних обставин справи, а також притягнення винних осіб до відповідальності.

У судовому засіданні представник потерпілого - ОСОБА_4 підтримав заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 у повному обсязі, посилаючись на порушення суддею розумних строків розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що свідчить про прояв упередженості та необ`єктивності з боку судді. Додав, що не приймав участь у даному кримінальному провадженні, як представник потерпілого, а тому не може назвати причини перенесення судових засідань.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви потерпілого ОСОБА_3 , вважаючи наведені ним доводи необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодними доказами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 зазначив, що наведені потерпілим та його представником доводи, є необґрунтованими та такими, що фактично не відповідають дійсності. При цьому, зазначив, що судові засідання у даному кримінальному провадженні переносилися лише з об`єктивних підстав, у томі числі, двічі через неявку потерпілого, а також не забезпечення стороною обвинувачення заявлених свідків, і жодного разу не відкладалися з через знаходження судді в нарадчій кімнаті або у судовому засіданні по іншому кримінальному провадженню, на лікарняному чи у відпустці.

За наведених ним підстав просив у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 відмовити.

Заслухавши позиції осіб, що беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, доводи потерпілого та його представника, заперечення прокурора та сторони захисту, суд приходить до висновку що заява ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК України повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 КПК України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 76 КПК України.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 посилаються на приписи статті 75 КПК України, нормативна конструкція яких, з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Слід зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за необхідне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої згідно з частиною 5 статті 9 КПК України застосовується кримінальне процесуальне законодавство України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене".

Тож іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом уваги до правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви ОСОБА_3 про відвід судді Мельниченка від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України /справа № 201/11159/19, провадження № 1-кп/201/669/2020/, суд приймає до уваги те, що, окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, за яких заявлення відводу, у разі відсутності належних, об`єктивних та достатніх доказів, не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Так, викладені потерпілим фактичні обставини та їх обґрунтування, як у заяві про відвід судді, так і під час розгляду цієї заяви, про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме сумнівів в неупередженості судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 , на думку суду, не є переконливими, не підтверджені об`єктивними та достатніми доказами, а тому не можуть бути належною підставою для обґрунтованого сумніву в неупередженості судді при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, виходячи з наступного.

Так, у своїй заяві доводи ОСОБА_3 фактично зводяться до недотримання, на думку заявника, суддею ОСОБА_8 розумних строків розгляду вказаної справи, що свідчить про упередженість останнього.

Аналізуючи хронологію призначення судових засідань у даному кримінальному провадженні, як на стадії підготовчого провадження, так і на стадії судового розгляду, суд приходить до висновку, що відкладення та оголошення перерв у судових засіданнях відбувалося з об`єктивних причин, зокрема, у зв`язку із клопотанням сторони захисту про відкладення судового засідання, неявкою потерпілого ОСОБА_3 та свідків, що не може уважатися тими обставинами, які свідчать або вказують на упередженість чи небезсторонність головуючого судді.

Більш того, жодного випадку коли б судові засідання у цьому кримінальному провадженні не відбулися через знаходження судді в нарадчій кімнаті або у судовому засіданні по іншому кримінальному провадженню, на лікарняному чи у відпустці, не встановлено, про що не заперечувала і сторона обвинувачення під час розгляду заяви про відвід.

Тож наведені обставини спростовують доводи потерпілого ОСОБА_3 щодо недотримання суддею ОСОБА_8 розумних строків розгляду вказаного кримінального провадження, а також невиправданого та безпідставного затягування такого розгляду.

Таким чином, аргументи, якими ОСОБА_3 мотивує свою заяву про відвід судді ОСОБА_8 не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вказані потерпілим ОСОБА_3 на обґрунтування заяви про відвід судді, обставини є не є об`єктивно виправданими, ґрунтуються на припущеннях і є такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами, а відтак заяву про відвід слід залишити без задоволення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80-81, 369-372 КПК України , суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України /справа № 201/11159/19, провадження № 1-кп/201/669/2020/ - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 12 годині 30 хвилин 14 серпня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1