Провадження №1-кп/761/403/2020
В И Р О К
іменем України

24 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0015763 від 11 грудня 2016 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, заміжньої, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

УС Т А Н О В И В:

10 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 10 хв. Коцюбинська (дівоче прізвище ОСОБА_13 , керуючи технічно справним тролейбусом «МАЗ», б.н. 3718, рухалась по вул. О. Теліги зі сторони вул. Ольжича в напрямку вул. Кирилівської (колишня вул. Фрунзе) в м. Києві та на зупинці громадського транспорту «Парк відпочинку», що розташована навпроти будинку № 37, по вул. О.Теліги в м. Києві зупинила керований нею тролейбус, з метою проведення висадки та посадки пасажирів. Під час висадки і посадки, через двері салону тролейбусу, виходили і заходили пасажири. Останньою через середні двері салону виходила пасажирка ОСОБА_9 .
В той момент, коли пасажирка ОСОБА_9 виходила з салону тролейбусу та ще не закінчила вихід, водій ОСОБА_13 проявила неуважність до даної дорожньої обстановки та натиснула кнопку зачинення дверей, не переконавшись, що всі пасажири закінчили вихід з салону тролейбуса і мала намір розпочати рух.
Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б»; 10.1; 21.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року, ОСОБА_6 невірно оцінила дорожню обстановку, проявила неуважність, не впевнилась у завершенні висадки та посадки пасажирів в салоні керованого нею тролейбусу та повного зачинення дверей, не переконалась перед початком руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустила випадіння пасажирки ОСОБА_9 , з подальшим наїздом заднім правим колесом керованого нею тролейбуса на нижню кінцівку останньої.
Внаслідок проявленої кримінально караної необережності, водієм ОСОБА_6 та порушення нею правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України, пасажирці тролейбусу ОСОБА_9 , в результаті наїзду колесом тролейбусу, згідно висновку експерта №250/Е, заподіяно тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №12-1/967 «В даній дорожній ситуації водій тролейбуса «МАЗ» бортовий номер 3718 ОСОБА_13 повинна була керуватися вимогами пунктів: 10.1; 21.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій тролейбуса «МАЗ» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 мала технічну можливість уникнути падіння пасажира ОСОБА_9 , шляхом виконання вимог пунктів: 10.1; 21.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія тролейбуса «МАЗ» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 експертом, з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 21.4 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія тролейбуса «МАЗ» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 вимогам пунктів: 10.1; 21.4 Правил порожнього руху України».
Такі дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Будучи допитаною в судовому засіданні 09 січня 2020 року, обвинувачена ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та дала показання, що 10 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. керувала технічно справним тролейбусом «МАЗ» б.н. 3718 по вул. О. Теліги в м. Києві. Під`їхавши на зупинку «Парк відпочинку» для висадки та посадки пасажирів, вона, як водій, дочекалась поки всі пасажири вийшли та зайшли до тролейбуса, увімкнула повідомлення про закриття дверей та розпочала рух. В цей момент в переднє праве дзеркало побачила, що по тротуару «котяться» люди, зупинившись, відкрила передні двері тролейбусу і побачила дівчину ( ОСОБА_9 ), яку в подальшому в напівлежачому стані тримав на руках пасажир ОСОБА_14 до приїзду лікарів. Після цього, від`їхавши трохи від зупинки, зняла штанги, зателефонувала в поліцію, диспетчеру та чекала в кабіні водія тролейбуса поліцію. Крім того ОСОБА_13 повідомила, що під час висадки-посадки пасажирів в середні двері ні хто не зайшов, а пасажири, які стояли на зупинці заходили через задні двері тролейбусу. Карету швидкої допомоги для ОСОБА_9 викликали інші пасажири, вона лише запропонувала для дівчини пластинку пігулок, яка знаходилась в аптечці. Також запевнила суд, що вона розпочинала рух тролейбуса з закритими дверима, оскільки на пульті управління надійшов сигнал, що двері зачинилися. Як випала ОСОБА_9 з тролейбусу їй невідомо.

Позицію обвинуваченої ОСОБА_6 щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає не спроможною, а показання не достовірними та розцінює їх як спосіб захисту та бажання уникнути останньою відповідальності за вчинене тяжке кримінальне правопорушення, оскільки її вина підтверджується колом наданих стороною обвинувачення допустимих та належних доказів. Показання ж обвинуваченої ОСОБА_6 суд оцінює критично, оскільки вони суперечать іншим доказам та не узгоджуються з іншими об`єктивними фактичними даними, встановленими судом, про що наведено у подальшому.

Провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_13 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 , будучи допитаною в судовому засіданні 22 листопада 2019 року, дала показання, згідно з якими, 10 грудня 2016 року вона їхала в тролейбусі № 27 до подруги на зустріч. Перед зупинкою «Парк відпочинку», яка розташована на вул. О. Теліги в м. Києві, підійшла на середні двері для виходу. Тролейбус повністю припинив рух напроти зупинки, відчинились двері та вона почала виходити з нього. Однак, в момент коли ОСОБА_9 однією ногою вийшла з тролейбусу він почав рух, внаслідок чого вона впала на дорогу, а тролейбус заднім правим колесом проїхав по її нозі. З водійських дверей вибіг чоловік ( ОСОБА_14 ), який відтягнув її на тротуар та тримав на руках. При цьому, водій ОСОБА_13 будь якої допомоги їй не надавала, лише запропонувала пластинку знеболюючих таблеток. Зателефонувавши подрузі, з якою вона мала зустрітися, повідомила про всі обставини. В подальшому приїхала її подруга та викликала карету швидкої медичної допомоги, яка відвезла її до лікарні де вона була госпіталізована та їй було зроблено три операції на нозі. Також потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що травмування на нозі завдало їй як фізичних так і моральних страждань, оскільки вона двократна чемпіонка світу з чирлідингу та після перенесених операцій за станом здоров`я не може займатися спортом.

Показання, надані потерпілою ОСОБА_9 , суд вважає об`єктивними та правдивими, такими, що цілком узгоджуються з іншими доказами у справі, як то показання свідків,висновками експертів та іншими доказами, наданими учасниками судового провадження, наведеними далі.

Свідок ОСОБА_15 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 січня 2019 року, дав показання, згідно з якими, він 10 грудня 2016 року знаходився на зупинці громадського транспорту «Парк відпочинку» по вул. О. Теліги в м. Києві та заходив до тролейбусу № 27 через середні двері. Зайшовши в тролейбус впав, вдарився сильно головою, тому не дуже точно пам`ятає обставини, які відбувалися в той момент з потерпілою ОСОБА_9 . Однак, після того як піднявся, побачив дівчину ( ОСОБА_9 ), яка лежала на дорозі та скаржилася на біль у нозі.

Надані показання свідка, хоч і не вказують прямо на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого внаслідок порушення нею правил дорожнього руху, при цьому, спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до яких, остання стверджує, що через середні двері тролейбуса на зупинці ні хто не виходив та не заходив.

Свідок ОСОБА_14 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 січня 2019 року, дав показання, згідно з якими, він 10 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. їхав у тролейбусі № 27 біля передніх дверей. На зупинці «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві, водій тролейбуса включила повідомлення, що двері закриваються та розпочала рух, і в цей час він почув крики з салону «Водій стій», тролейбус зупинився та вийшовши на вулицю, побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка лежала на асфальті та кричала, що їй тролейбус переїхав ногу. Після чого він підтримував верхню частину тулуба потерпілої біля тротуару до приїзду швидкої допомоги. Крім того, свідок ОСОБА_14 не зміг впевнено розповісти чи був рух тролейбуса розпочатий вже з закритими дверима чи до їх закриття.

Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 січня 2019 року, дав показання, згідно з якими, він працював кондуктором тролейбусу № 27. Так, 10 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. на зупинці «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві, тролейбус під керуванням водія ОСОБА_13 починав рух від зупинки з відкритими дверима, і в цей момент він почув крик з салону «Стоп» та побачив дівчину, яка лежала на тротуарі. Проїжджаючи метри півтора після початку руху, тролейбус трохи підскочив, ніби на щось наїхав задніми колесами.

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаною в судовому засіданні 25 січня 2019 року, дала показання, згідно з якими, вона не була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10 грудня 2016 року, але бачила її наслідки. Так, того дня вона мала зустрітися зі своєю подругою ОСОБА_9 . Однак, остання їй зателефонувала, та сказала, що випала з тролейбусу і в неї сильно болить нога. Приїхавши на зупинку «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві, вона побачила свою подругу ОСОБА_9 , яка лежала на тротуарі з вивернутою ногою, а свідок ОСОБА_14 її підтримував. Де перебував водій тролейбуса їй не відомо, як потім вона з`ясувала, водій ( ОСОБА_13 перебувала у водійській кабіні тролейбуса. Побачивши подругу в такому стані, вона запитала чи викликали карету швидкої медичної допомоги, однак ніхто не дав відповідь, після чого вона зателефонувала до швидкої.

Свідок ОСОБА_18 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 січня 2019 року, дав показання, згідно з якими він 10 грудня 2016 року їхав біля передніх дверей у тролейбусі №27. Під`їхавши на зупинку «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві, він побачив у переднє праве дзеркало, що тролейбус розпочинає рух від зупинки з відкритими дверима, а дівчина з середніх дверей однією ногою виходить з нього, після чого вона впала на дорогу. Під час даного руху тролейбус трохи «підкинуло» ніби він наїхав на якусь перешкоду та, проїхавши метра два, зупинився. Вийшовши з тролейбусу він побачив дівчину, яка сиділа на тротуарі прикривши ноги хусткою.

Свідок ОСОБА_19 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 січня 2019 року, дав показання, згідно з якими він 10 грудня 2016 року їхав у тролейбусі (номер не пам`ятає) навпроти середніх дверей. В момент руху тролейбуса (з станції метро Дорогожичі) тролейбус постійно «смикався» та в нього склалося відчуття, що тролейбусом керує водій-учень. Так, коли тролейбус від`їжджав від зупинки «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві, двері то відкривались то закривались. В момент руху, коли були відкриті двері тролейбусу, випали 4 чоловіки, в тому числі і ОСОБА_9 . Вийшовши з тролейбусу він побачив, потерпілу на тротуарі, яку підтримував чоловік, оскільки тролейбус переїхав дівчині ноги.

Свідок ОСОБА_20 , будучи допитаною в судовому засіданні 09 липня 2019 року, дала показання, що очевидцем ДТП яке мало місце 10 грудня 2016 року на зупинці «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві, вона не була. При цьому, вона тривалий час працює водієм тролейбусу «МАЗ» б.н. НОМЕР_1 , в день ДТП, вона була вихідна. На наступний після дорожньої пригоди день, вона вийшла на роботу та працювала на цьому ж тролейбусі, яким 10 грудня 2016 року керувала ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_20 повідомила, що тролейбус був у справному стані, всі індикатори про інформування закриття, відкриття дверей були робочі. В подальшому вона разом зі слідчим приймала участь у проведенні слідчого експерименту.

Вказані показання потерпілої свідків, підтверджують, що водій ОСОБА_6 керуючи тролейбусом, не переконавшись в тому, що всі пасажири вийшли/зайшли, а елементи дверей повністю закриті, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б»; 10.1; 21.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року, розпочала рух від зупинки «Парк відпочинку», яка розташована по вул. О. Теліги в м. Києві з відкритими дверима, внаслідок чого, ОСОБА_9 впала на дорогу та тролейбус наїхав їй на ногу.

Також судом досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими повністю підтверджується вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме:

протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 грудня 2016 року з схемою місця ДТП та фото таблицею до нього, відповідно до якого двері тролейбуса знаходяться в робочому стані. При відкритих дверях тролейбус розпочинає рух. Механічні пошкодження не виявлені;
висновок експерта № 250/Е ОСОБА_21 від 13 березня 2017 року, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , 1995 року народження, з урахуванням огляду від 20 лютого 2017 року, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 10 грудня 2016 року о 15 год. 06 хв. у неї мали місце тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості, відносяться до легкого та тяжкого тілесних ушкоджень. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупим предметом(ми), що могло бути при транспортній травмі (травма внаслідок переїзду колесом транспортного засобу через ногу потерплої), за давністю можуть відповідати 10 грудня 2016 року;

висновок експерта № 84-МК ОСОБА_22 від 03 травня 2017 року, відповідно до якого на одязі та взутті ОСОБА_9 було виявлено: на куртці - три ділянки брудо-пилових нашарувань - в середній частині спинки та на задніх поверхнях обох рукавів; на сукні - одну ділянку брудо-пилових нашарувань на спинці; на колготках та гольфах по одному пошкодженню на зовнішніх поверхнях праворуч; на чоботах два пошкодження на зовнішній поверхні лівого чобота та внутрішній поверхні правого чобота. Брудо-пилові нашарування на куртці та сукні утворились від ударної дії з подальшим незначним тертям-ковзанням об твердий тупий предмет з переважаючою поверхнею (дорожнє покриття). Обидва пошкодження на колготах та правому гольфі є розривами, що утворились в результаті перерозтягнення тканини при фіксації розповсюджених ділянок. Обидва пошкодження на чоботах утворились за механізмом тертя-ковзання слідоутворюючої поверхні (деталі транспортного засобу) об слідосприймаючу поверхню (тканину чобіт) в напрямку зліва на право, дещо ззаду на перед. Такі пошкодження зі слідами-відбитками та деформацією характерні для наїзду колесом транспортного засобу. Під час отримання травми потерпіла знаходилась в положенні лежачи на спині, звернута нижніми кінцівками до транспортного засобу. Слідів волочіння по дорожньому покриттю на одязі та взутті ОСОБА_9 не виявлено;

висновок експерта № 12-1/967 від 24 травня 2017 року ОСОБА_23 , відповідно до якого: в даній дорожній ситуації водій тролейбуса «МАЗ» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 повинна була керуватися вимогами пунктів 10.1, 21.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій тролейбуса «МАЗ» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 мала технічну можливість уникнути падіння пасажира ОСОБА_9 , шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 21.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія тролейбуса «МАЗ» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія тролейбуса МАЗ бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 вимогам пунктів 10.1, 21.4 ПДР України;

висновок експерта ОСОБА_24 № 374ат від 20 березня 2017 року, відповідно до якого на момент огляду тролейбуса МАЗ бортовий номер 3718 несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового керування та ходової частини не виявлено. Виявлено невідповідності ходової частини вимогам пунктів 31.4.5а), г) ПДР України. Невідповідності ходової частини вимогам пунктів 31.4.5а), г) ПДР України водій міг виявити перед початком експлуатації. Невідповідності ходової частини вимогам пунктів 31.4.5 а), г) ПДР України виникли перед настанням ДТП, тобто під час руху дані невідповідності не виникають. Тролейбус МАЗ бортовий номер 3718 водій не мав право експлуатувати. Система інформування водія, щодо стану неповністю зачинених дверцят (у положенні при закритті дверцят салону) тролейбуса МАЗ бортовий номер 3718 знаходиться в працездатному стані;

протокол проведення слідчого експерименту від 15 березня 2017 року з фототаблицями проведений в період часу з 14 год. 30 хв. до 15 год.30 хв., слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_25 , за участю свідка ОСОБА_20 , судового експерта ОСОБА_26 , у присутності двох понятих із застосуванням фотографування. Відповідно до якого на території тролейбусного ДЕПО розташованого за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 14, на пропозицію слідчого показати роботу дверей тролейбуса б.н. НОМЕР_1 , свідок ОСОБА_20 сіла на місце водія та на панелі приладів натиснула на кнопки відкриття дверей тролейбуса. Після натискання всі двері відчинилися. При цьому, відповідно до пояснень водія ОСОБА_27 , з`ясовано, що при відкритті дверей в салоні тролейбуса у кабіні водія на панелі приладів загорається відповідний індикатор, навпроти кожної дверці у вигляді червоної лампочки на самій кнопці. Також на самій нижній частині розташовані індикатори, які відповідають за показання стану відкритих та закритих дверей усього тролейбуса, на якому дублюється показання стану дверей. В подальшому за допомогою статиста було, із застосуванням фізичної сили, притримано середні двері тролейбуса б.н. 3718 та на панелі приладів натиснуто кнопку закриття дверей. Всі двері закрилися крім тієї частини середніх дверей, яка була притримана статистом. При цьому, в цей час на панелі індикаторів стану відкриття дверей горить червона лампочка, яка відповідає за показання середньої дверки. Також була перевірена можливість розпочати рух тролейбуса б.н. 3718 за умов неповністю зачинених дверей та встановлено, що за таких обставин тролейбус розпочинає рух;

медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом дійсна з 03 жовтня 2016 року до 03 жовтня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_13 за станом здоров`я придатна керувати тролейбусом;

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якої у ОСОБА_13 10 грудня 2016 року о 17 год. 30 хв. не виявлено ознак сп`яніння;

належним чином завірена копія книги записів заявочних листів по ремонту тролейбусів, відповідно до якої заявок на ремонт тролейбуса МАЗ б.н. 3718 не надходило;

належним чином завірена копія положення тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3;

належним чином завірена копія інструкція водія тролейбуса, відповідно до якої, користуючись правим дзеркалом заднього виду, водій зобов`язаний переконатися, що вихід і вхід пасажирів завершено;

належним чином завірена копія положення про технічний журнал трамвайного вагона (тролейбуса);

належним чином завірена копія технічного журналу тролейбусного депо №3 тролейбуса б.н. 3718, відповідно до якого з 07 грудня до 10 грудня 2016 року заявок на несправності тролейбусу не надходило, в тому числі і від водія ОСОБА_13 ;

належним чином завірена копія шляхового листа № 675646 від 10 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_13 придатна для керування тролейбусом б.н. 3718, маршрут № 27;

належним чином завірена копія журналу щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів, відповідно до якого ОСОБА_13 , 10 грудня 2016 року будь яких скарг щодо стану здоров`я не мала;

належним чином завірена копія журналу проведення вступного, первинного та позапланового інструктажів з водіями тролейбусів на маршруті, відповідно до якого ОСОБА_13 30 листопада 2015 року проведено вступний та первинний інструктаж;

належним чином завірена копія протоколу № 5 засідання комісії про перевірці знань з питань електробезпеки від 11 квітня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_13 знає відповіді на питання з електробезпеки;

належним чином завірена копія протоколу № 5 від 11 квітня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_13 знає ПДР на 3, ПТЕ службову інструкцію на 4, будова рухомого складу на 4, охорона праці, електробезпека на 4;

акт технічного огляду тролейбуса «МАЗ» б.н. 3718, відповідно до якого тролейбус б.н. 3718 належить до автопарку Тролейбусного депо № 3 КП «Київпастранс», технічний стан тролейбуса відповідає технічним вимогам і не міг бути причиною травмування пасажирки;

належним чином завірена копія наказу про прийняття на роботу, відповідно до якого 01 грудня 2015 року ОСОБА_13 прийнято на роботу водієм тролейбуса 3-го класу Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 КП «Київпастранс»;

належним чином завірена копія наказу про звільнення ОСОБА_13 з 25 грудня 2016 року з посади водія тролейбуса 3-го класу за власним бажанням.

Речові докази, а саме одяг та взуття потерпілої ОСОБА_9 , на яких виявлено пошкодження, характерні для наїзду колесом транспортного засобу.

Вказані письмові та речові докази у своїй сукупності цілком та беззаперечно підтверджують наявність в діях ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_9 завдано тяжких тілесних ушкоджень. Вони доводять той факт, що тролейбус яким керувала Коцюбинська ( ОСОБА_13 ), 10 грудня 2016 року перебував в технічно справному стані та, відповідно до проведеного слідчого експерименту, встановлено, що з неповністю зачиненими елементами дверей на панелі приладів водія тролейбусу відображається відповідний стан відкриття/закриття дверей, який дублюється також на нижній частині панелі з відповідними індикаторами, а відтак спростовує показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона перед початком руху тролейбуса від зупинки, переконалася у закритті усіх дверей та свідчить про нехтування нею правилами техніки безпеки, а також про порушення нею п.п. 2.3 «б»; 10.1; 21.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року.

При цьому, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, надані стороною обвинувачення: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0015763, відповідно до якого 10 грудня 2016 року приблизно о 15 годині 10 хвилин на зупинці громадського транспорту «Парк відпочинку» по вул. О. Теліги в м. Києві під час посадки та висадки пасажирів тролейбуса МАЗ б.н. 3718 під керуванням водія ОСОБА_13 пасажирка даного тролейбусу ОСОБА_9 в результаті отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікувального закладу; рапорт інспектора УПП ДПП України у м. Києві роти № 10 батальйону № 3 ОСОБА_28 від 10 грудня 2016 року, відповідно до якого 10 грудня 2016 року о 15 год. 10 хв. під час несення служби в АП «Форт-103» спільно з інспектором УПП ДПП ОСОБА_29 від чергового «Київ-55» було отримано виклик про те, що по вул. О. Теліги, зупинка «Парк відпочинку» в сторону метро Петрівка «ДТП з потерпілими». Прибувши за вказаною адресою було встановлено, що ОСОБА_9 під час виходу із тролейбуса № 3718, маршрут № 27, яким керувала ОСОБА_13 , випала з тролейбусу та тролейбус їй переїхав ногу. ОСОБА_9 госпіталізовано до лікарні № 12; доручення начальника слідчого відділення Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_30 від 11 грудня 2016 року про проведення досудового розслідування за матеріалами ДТП, яка мала місце 10 грудня 2016 року; постанова слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_25 від 05 травня 2017 року про зміну правової кваліфікації; постанова заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_31 від 11 грудня 2016 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0015763; повідомлення про підозру ОСОБА_13 від 08 червня 2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; доручення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування з протоколом від 08 червня 2017 року; клопотання про тимчасовий доступ до документів з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року про надання доступу та можливість вилучення оригіналів документів у Київській міській клінічній лікарні № 12; постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_25 від 05 травня 2017 року з розпискою, відповідно до яких одяг та взуття в якому потерпіла ОСОБА_9 знаходилась в день травмування під час ДТП, яка мала місце 10 грудня 2016 року на зупинці громадського транспорту «Парк відпочинку» по вул. О. Теліги в м. Києві отриманий від потерпілої, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Вказані речі передано під розписку потерпілій на зберігання; довідку КП «Київдорсервіс» від 16 січня 2017 року про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно розташування дорожніх знаків) по вул. О. Теліги біля зупинки громадського транспорту «Парк відпочинку» станом на 10 грудня 2016 року, оскільки самі по собі вказані документи не містять даних, що мають значення для розгляду кримінального провадження, а частина з них лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих, процесуальних та розшукових дій вимогам закону та належними особами.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

У свою чергу, позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не винувата та розпочинала рух тролейбуса із закритими дверима, суд до уваги не приймає, оскільки згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чого обвинувачена не виконала. Адже, згідно п. 21.4 ПДР України водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу.

Крім того, судом встановлено, що дії ОСОБА_6 під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10 грудня 2016 року, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманням потерпілою ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, які утворились внаслідок травматичної дії тупим предметом(ми), що могло бути при транспортній травмі (травма внаслідок переїзду колесом транспортного засобу через ногу потерплої).

У зв`язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_13 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинення нею кримінального правопорушення, характеризуючі дані про її особу, стан здоров`я, вік обвинуваченої, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, думку потерпілої ОСОБА_9 ..

Особі, яка вчинила кримінально каране діяння, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Так, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за останнім місцем роботи характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.

Також судом враховується, що з моменту вчинення нею кримінального правопорушення, ОСОБА_6 не намагалась відшкодувати, завдані збитки потерпілій ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи, що її перевиховання і виправлення цілком можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_6 допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

При цьому, враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України хоча й належить до категорії, вчинених з необережності, однак настання негативних наслідків, що виразилося у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_9 та яке призвело донеможливості подальшого перебування потерпілої у професійному спорті та неможливості ведення нею звичного способу життя, свідчить про те, що ОСОБА_6 необхідно призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таке покарання стосовно ОСОБА_6 є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно обвинуваченої не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

У справі залучено судових експертів криміналістів, вартість послуг яких по проведенню авто-технічних експертиз склала 1320 гривень 60 копійок та 1186 гривень 44 копійки, що суд визнає процесуальними витратами у кримінальному провадженні, а тому зазначені суми грошових коштів підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

У відповідності з вимогами ст. 75 КК України, від призначеного основного покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави - 1 320 гривень 60 копійок та 1 186 гривень 44 копійки процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів.

Речові докази: одяг та взуття, в якому потерпіла ОСОБА_9 знаходилась в день травмування під час ДТП (передані на зберіганні потерплій) - залишити у володінні та розпорядженні потерпілої ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1