Справа № 588/557/20
провадження №1-кп/588/74/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з повною вищою освітою, який не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
У С Т А Н О В И В:
До Тростянецького районного суду Сумської області у квітні 2020 року надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 16 квітня 2020 року, укладеною між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідним слідчим Державного бюро розслідувань прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6
За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 16 квітня 2020 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, згідно заздалегідь розподілених ролей, маючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, вчинили корисливий злочин за попередньої змовою групою осіб крадіжку особистого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поєднану із проникненням до житла, за наступних обставин.
ОСОБА_10 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №184 о/с від 04.05.2017 призначений на посаду слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУ НП в Сумській області та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» на момент вчинення злочину був працівником правоохоронного органу.
У липні, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_10 дізнався про те, що його колега по службі ОСОБА_7 разом із дружиною ОСОБА_8 зберігають за місцем мешкання значну суму грошових коштів із метою придбання автотранспортного засобу, після чого вирішив вчинити крадіжку належного потерпілим майна. До вчинення злочину ОСОБА_10 вирішив залучити раніше знайомого ОСОБА_5 , якому запропонував спільне вчинення злочину. На пропозицію ОСОБА_10 . ОСОБА_5 погодився.
Діючи з метою вчинення корисливого злочину ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_5 підшукати особу, яка безпосередньо здійснить проникнення до житла потерпілих та викраде наявне у них майно.
З цією метою ОСОБА_5 запропонував раніше знайомому ОСОБА_9 вчинити спільно із ним та ОСОБА_10 крадіжку грошових коштів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходилися за місцем їх проживання. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився.
Відповідно до спільно узгодженого плану вчинення злочину ОСОБА_10 повідомив іншим співучасникам про місце розташування будинку, де знаходяться грошові кошти та механізм таємного проникнення до нього, а саме потрапляння через огорожу до прибудинкової території та в подальшому шляхом «віджиму» вікна потрапляння до житлового будинку; про час вчинення злочину, коли потерпілі будуть на роботі та у будинку за місцем їх мешкання будуть відсутні сторонні особи, що забезпечить таємний спосіб вчинення злочину; про відсутність охоронної сигналізації та сторожової собаки, що надасть можливість безперешкодного проникнення до житла; про місце розташування у будинку сейфу, у якому мають знаходитися грошові кошти та цінності, які треба викрасти. Також ОСОБА_10 з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнення розкриття злочину надав вказівку ОСОБА_9 розкидати речі у будинку, де скоювався злочин та викрасти речі та техніку, на додаток до тих, які будуть знаходитися у сейфі. Крім того, вчиняючи злочин, ОСОБА_10 мав забезпечити транспортування ОСОБА_9 до місця вчинення злочину та під час його перебування у будинку потерпілих контролювати місцезнаходження ОСОБА_7 , щоб останній у цей час не повернувся додому, тим самим особисто забезпечуючи таємність вчинення крадіжки.
Виконуючи свою роль у вчиненні злочину, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 мав забезпечити транспортування ОСОБА_9 до місця вчинення злочину, надати останньому інструмент для проникнення до будинку, під час вчинення злочину здійснювати візуальне спостереження за прилеглою до будинку територією з метою інформування ОСОБА_9 про появу власників чи третіх осіб, тим самим особисто безпосередньо забезпечуючи таємний спосіб викрадення майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, після вчинення злочину ОСОБА_5 повинен був забезпечити збут викрадених речей та матеріальних цінностей.
Згідно спільно розробленого плану ОСОБА_9 повинен був таємно проникнути у середину домоволодіння потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та викрасти особисті речі та цінності останніх, у тому числі грошові кошти, про місцезнаходження яких заздалегідь був обізнаний з пояснень ОСОБА_10 , які в подальшому мали бути розподілені між усіма учасниками групи. Вчиняючи крадіжку ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_10 мав порушити обстановку розташування речей у будинку, з метою ускладнення розкриття злочину та уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.
На виконання спільного злочинного плану 29.07.2019 близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_5 прибули додому до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки доставили останнього до місця вчинення злочину неподалік будинку АДРЕСА_3 . Після цього, виконуючи заздалегідь обумовлену роль у вчиненні злочину, ОСОБА_10 поїхав на роботу до Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУ НП в Сумській області контролювати місцезнаходження потерпілого ОСОБА_7 , забезпечуючи тим самим таємний спосіб вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу ОСОБА_5 надав ОСОБА_9 заздалегідь підготовлені знаряддя для проникнення всередину будинку та відкриття металевого сейфу, а саме викрутку та металевий лом, після чого почав спостерігати за територією, прилеглою до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , із метою сповіщення ОСОБА_9 про появу господарів будинку або сторонніх осіб, забезпечуючи тим самим таємний спосіб вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 , реалізуючи спільний із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 злочинний умисел, 29.07.2019 близько 08 год. 30 хв. скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після чого шляхом «віджиму» вікна заліз усередину житлового будинку за вказаною адресою, таким чином незаконно проникнувши до житла. Перебуваючи усередині будинку, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного протиправного збагачення, ОСОБА_9 таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: чоловічий годинник ТМ «Atlantic» (62455.45.21) вартістю 8890,40 грн; перстень чоловічий із ініціалами «СЭ», із золота 585 проби, вагою 9,44 грами вартістю 7268,80 грн; підвіс у вигляді хреста зі сплаву золота 585 проби, вагою 1,83 грами вартістю 2470,40 грн; обручку зі сплаву золота 585 проби вагою 0,76 грама вартістю 1026,00 грн; підвіс у вигляді хреста зі сплаву срібла 925 проби, вагою 3,93 грама вартістю 530,55 грн.; ланцюжок зі сплаву срібла 925 проби вагою 10,81 грама вартістю 973,00 грн.; чоловічу каблучку зі сплаву золота 585 проби вагою 2,66 грама вартістю 1995,00 грн. та ОСОБА_8 , а саме: планшет ТМ «SIGMA» X-Style ТаЬ Al0l вартістю 1633,33 грн.; фотоапарат ТМ «NIKON» Coolpix L610 Black вартістю 550 грн; перстень жіночий із сплаву золота 585 проби, вагою 5,74 грама вартістю 4420,00 грн.; підвіску у вигляді знаку зодіаку «діва», із золота 585 проби, вагою 3 грами вартістю 1995,30 грн.; браслет зі сплаву золота 585 проби, вагою 2,32 грама, вартістю 1531,00 грн.; хрестик, із золота 585 проби, вагою 3 грами вартістю 1995,30 грн.; обручку жіночу із сплаву золота 585 проби, загальною вагою 4 грами вартістю на момент вчинення злочину 2660,40 грн.; жіночу каблучку із камінням цирконію, із сплаву золота 585 проби, загальною вагою 2,5 грама, вартістю 1662,75 грн; жіночу каблучку із камінням цирконію, із сплаву золота 585 проби, загальною вагою 2,5 грама, вартістю 1662,75; дитячий браслет на руку у вигляді ланцюга з підвісками у формі сердець з білого та жовтого золота, вагою 5 грам, із золота 585 проби вартістю 3325,5 грн.; дитячий ланцюжок на шию класичного плетіння, вагою 3 грами, із золота 585 проби вартістю 1995,30 грн.; хрестик з розп`яттям Ісуса Хреста з перламутровими вставками, вагою 5 грам, із золота 585 проби вартістю 3325,50 грн.; жіночий браслет із плаву золота 585 проби вартістю 3633,00 грн., підвіску у вигляді літери «Е», вагою 2 грами, із золота 585 проби вартістю 1330,20 грн.; ланцюг класичного плетіння довжиною близько 25 см, вагою 4 грами, із золота 585 проби вартістю 2660,40 грн та грошові кошти в сумі 5000 грн, 100 доларів США, що відповідно до курсу НБ України на момент вчинення злочину становить 2543 грн та 160 Євро, що відповідно до курсу НБ України на момент вчинення злочину становить 4532 грн.
Під час вчинення крадіжки загалом викрадено майно потерпілого ОСОБА_7 на суму 23154,15 грн., потерпілої ОСОБА_8 на суму 28344,9 грн., а загалом на суму 51499,05 грн., чим завдано матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого ОСОБА_9 з викраденим майном з місця злочину зник та воно було розподілене між всіма учасниками групи. В подальшому кожен із учасників злочину розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом кваліфіковано за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
За змістом угоди про визнання винуватості від 16.04.2020, яка укладена сторонами на стадії досудового розслідування, ОСОБА_5 зобов`язався у судовому провадженні беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України в обсязі повідомленої йому підозри. Крім того, ОСОБА_5 зобов`язався сприяти судовому розгляду даного кримінального провадження щодо нього та сприяти у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, які спільно із ОСОБА_5 вчинили крадіжку майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із будинку АДРЕСА_3 шляхом надання послідовних і правдивих показань з цього приводу у якості свідка у кримінальних провадженнях № 0000531 та № 0000235 під час здійснення у них досудового розслідування та судового розгляду.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 3 статті 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що угоду про визнання винуватості підтримує, просив затвердити, зазначив, що уклав угоду добровільно без тиску. ОСОБА_5 повідомив, що повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює. Зокрема, ОСОБА_5 вказав, що визнає себе винуватим в тому, що познайомив ОСОБА_10 , з ОСОБА_9 , підвозив останнього до будинку потерпілих, слідкував за прилеглою територію, щоб попередити ОСОБА_9 про небезпеку. Весь обсяг викраденого майна назвати не зміг, зазначив, що отримав після поділу золоті вироби. Обвинувачений вказав, що погоджується на призначення узгодженого покарання.
Захисник ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену ОСОБА_5 та прокурором, просив визначити іспитовий строк тривалістю один рік.
Прокурор ОСОБА_4 угоду при визнання винуватості підтримав, просив її затвердити, вважав її такою, що відповідає вимогам закону, передбачає обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили у підготовчому судовому засіданні, що надавали письмову згоду на укладення прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, вказали, що ОСОБА_5 , їм шкода відшкодована, претензій до нього не мають і не заперечують проти затвердження угоди.
Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором не підлягає затвердженню, виходячи з таких мотивів.
Відповідності до частин 1, 2 статті 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Отже, за умови затвердження угоди про визнання винуватості, суд повинен постановити обвинувальний вирок, зміст якого повинен відповідати вимогам, визначених статтею 374 КПК України, зокрема, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Таким чином, у вироку має бути викладене саме те обвинувачення, зміст якого міститься в угоді про визнання винуватості. При цьому, закон не наділяє суд правом, при затвердженні угоди про визнання винуватості встановлювати інші обставини, або зазначати інші дані, виключати або замінювати їх.
Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості від 16.04.2020 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
За правилами частини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (стаття 22 КПК України).
Незважаючи на те, що угода та обвинувальний акт, що надійшов разом з угодою складений лише відносно ОСОБА_5 втім її зміст стосується обвинувачення у спільному з ним вчиненні злочину і інших осіб.
Зокрема, в угоді про визнання винуватості, яка відображає зміст пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, зазначено прізвища, ім`я та по-батькові, назву посади одного з них, розпорядчий акт про призначення на посаду, що дозволяє їх ідентифікувати, детально викладено обставини, які складають об`єктивну сторону вчиненого злочину та роль кожного з них.
Таким чином, такі посилання на інших осіб в угоді про визнання винуватості недвозначно вказують на вчинення указаними особами дій, які підпадають під ознаки діянь, передбачених законом про кримінальну відповідальність, що по суті є констатацією винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у їх вчиненні, хоча стосовно них судовий розгляд не проводився.
Зазначення таких відомостей стосовно указаних осіб, як співучасників ОСОБА_5 , навіть за відсутності їх прізвища дають змогу їх ідентифікувати, адже відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню.
Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не лише утворює колізію з нормами КПК України щодо меж судового розгляду та вільної оцінки доказів, а й суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Указаний висновок узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 409/1465/16-к.
За змістом частини 7 статті 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
З огляду на викладене, умови угоди про визнання винуватості, укладеної 16.04.2020 між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушують права, свободи, інтереси інших осіб, які не беруть участь у цьому кримінальному провадженні, що відповідно до пункту 3 частини 7 статті 474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні указаної угоди.
Положеннями пункту 1 частини 3 статті 314 КПК установлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому засіданні вказав, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще не завершено, вимоги статті 290 КПК України не виконані, що також вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування.
Отже, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості від 16 квітня 2020 року, а також ураховуючи, що така угода була укладена на стадії досудового розслідування кримінальне провадження, яке не завершене, його необхідно повернути прокурору для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК.
За таких обставин, керуючись положеннями статей 314-316, 372, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 16 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 16.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532, укладеної між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженням, підслідним слідчим Державного бюро розслідувань прокуратури Сумської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 , за участі захисника ОСОБА_13 відмовити.
Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 16 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 разом з поданими матеріалами для продовження досудового розслідування.
Ухвала в частині рішення про повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 14 травня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1