Справа №623/3303/17
Провадження №1-кп/611/12/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2020 року Барвінківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю:

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції), обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисників : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Барвінкове матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002060 від 01 грудня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
1) 08 серпня 2006 року Ізюмським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 2 роки;
2) 19 серпня 2008 року Ізюмським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 14.02.2011 умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 6 місяців 10 днів;
3) 10 грудня 2012 року Ленінським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 15 квітня 2015 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання -1 рік 13 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1,185 ч.2,186 ч.2,357 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2016 року в нічний час обвинувачений ОСОБА_7 ,знаходячись з дозволу власника ОСОБА_10 в житловому будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_10 , який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів руками та ногами в область обличчя та тулуба, чим заподіяв потерпілому, згідно з висновку судово-медичної експертизи №591-ІЗ/16 від 15.12.2016, легкі тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, плечах, грудної клітини та забою грудної клітки.
В той же день, ОСОБА_7 , перебуваючи у зазначеному житловому будинку, скориставшись відсутністю уваги з боку власника ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав мобільний телефон "Bravis", модель «Ray», чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток у розмірі 219 грн.
01 січня 2017 року приблизно о 18 годині обвинувачений ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , знаходячись біля магазину «Ренесанс», розташованому по вул. Київській в м. Ізюм Харківської області, застосували насильство до ОСОБА_6 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що проявилось у нанесенні декількох ударів ногою в область тулуба потерпілого, чим заподіяли ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-ІЗ/17 від 06.01.2017, тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми і садна на волосистій частині голови в області правого тім`яного бугра, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_12 зняв з потерпілого чоловічу сумку «Catiroya», в якій знаходились особисті речі, а саме: гроші в сумі 2000 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та передав в руки ОСОБА_7 , тим самим обвинувачений відкрито, повторно викрав майно та спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 2364 гривні.

28 лютого 2019 року приблизно о 02 годині обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вживання спиртних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_14 заснула, а також відсутністю сторонніх осіб, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшого збагачення, таємно викрав з гаманця, який знаходився в жіночій сумці ОСОБА_14 , пластикову банківську картку з магнітним носієм інформації ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_7 усвідомлював, що дана картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, тобто є офіційним документом електронним платіжним документом - засобом доступу до банківського рахунку, згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

28 лютого 2019 року приблизно о 02 годині 33 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, що знаходились на картці ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , діючи корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь знаючи пін-код до вказаної картки, який потерпіла ОСОБА_14 повідомила йому раніше, перебуваючи за адресою: вул. Кооперативна, 2, м.Ізюм , Харківська область, за допомогою банкомату ПАТ «Ощадбанк», використовуючи пін-код, зняв грошові кошти у сумі 300 грн. з банківської карти «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

В той же день приблизно о 02 годині 41 хвилин , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «АТБ» по вул. Київська, 5-б у м. Ізюм Харківської області, придбав слабоалкогольні напої та продукти харчування на суму 111 грн. 90 коп, за які розрахувався за допомогою пластикової банківської картки ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , після чого повернувся до своєї квартири, де таємно поклав вказану банківську картку назад у гаманець ОСОБА_14 .

Своїми діями ОСОБА_15 спричинив потркрпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки у розмірі 411 грн. 90 коп.

28 лютого 2019 року приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вживання спиртних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_14 заснула, а також відсутністю сторонніх осіб, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшого збагачення, таємно викрав з гаманця, який знаходився в жіночій сумці ОСОБА_14 пластикову банківську картку з магнітним носієм інформації ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_7 усвідомлював, що дана картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, тобто є офіційним документом електронним платіжним документом - засобом доступу до банківського рахунку, згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», яку в подальшому, а саме 01 березня 2019 близько 14 години, перебуваючи у дворі за адресою: пров. Інженерному, 3, м. Ізюм, Харківська область, умисно знищив шляхом спалювання.

28 лютого 2019 року приблизно о 12 годині 43 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, що знаходились на картці ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в магазині «Меркурій»», розташованому по вул. Некрасова, 74 у м. Ізюм Харківської області, придбвав слабоалкогольні напої та продукти харчування на сумму 288 грн. 21 коп, за які розрахувався за допомогою пластикової банківської картки ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , після чого повернувся до своєї квартири, залишивши банківську картку при собі.

В той же день приблизно о 23 годині 41 хвилині обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 за допомогою банкомату ПАТ «Ощадбанк» використовуючи пін-код, який потерпіла ОСОБА_14 повідомила йому раніше, зняв грошові кошти у сумі 300 грн з банківської карти ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , після чого повернувся до своєї квартири, залишивши банківську картку при собі .

01 березня 2019 року приблизно о 13 годині 44 хвилині обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, перебуваючи в магазині «Меркурій»», розташований по вул. Некрасова, 74 у м. Ізюм Харківської області, придбав напій вартістю 11 грн. 20 коп, за який розрахувався за допомогою пластикової банківської картки ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ' НОМЕР_3 , після чого повернувся до своєї квартири, залишивши банківську картку при собі.

Своїми діями ОСОБА_15 спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки у розмірі 599 грн. 41 коп.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду від 29 березня 2017 року ОСОБА_12 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_12 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1,185 ч.2,357 ч.1 КК України, визнав повністю та надав покази по обставини вчинення кримінальних правопорушень так, як це зазначенно вище.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинувачений не визнав у повному обсязі та пояснив, що в ніч з 31 грудня на 1 січня 2017 року близько часу ночі біля магазину АТБ разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 зустріли потерпілого ОСОБА_18 .

На його,обвинуваченого, прохання дати йому цигарку, потерпілий відповів нецензурно та першим наніс йому удар рукою в обличчя. У відповідь він також наніс ОСОБА_6 один удар у верхню частину обличчя. Після цього він відійшов у сторону і більше до потерпілого не підходив, участі у відкритому викраденні майна останнього не приймав. Вважає, що працівники поліції сфальсифікували відносно нього докази його причетності до вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1,185 ч.2,357 ч.1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються, та розглядає щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1,185 ч.2,357 ч.1 КК України у відповідності до ст.349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_7 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.186 ч.2 КК України, повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 1 січня 2017 року він на вул.Київській у м.Ізюм Харківської області зустрів декількох молодих чоловіків, серед яких був і обвинувачений ОСОБА_7 .

Останній попросив у нього запалити цигарку,на що він відмовився. В цей момент хтось ззаду наніс йому удар по голові від якого він упав на землю. Подальші дії не пам`ятає. Коли прийшов до тями, то виявив відсутність чоловічої сумки, у якій знаходився його папорт та гроші у сумі 2000 грн.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 показав , що 1 січня 2017 року разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , рухаючись по вулиці Київській в районі супермаркету АТБ в м. Ізюм, зустріли потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_6 запалити цигарку, на що останній відповів нецензурною лайкою . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка. Хтось із присутніх його друзів сказав щоб він, ОСОБА_12 , розібрався . Він підійшов до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і наніс останньому декілька ударів в область живота та обличчя , після чого зняв з плеча потерпілого чоловічу сумку. В той момент, коли він, ОСОБА_12 , відкривав чоловічу сумку, ОСОБА_19 забрав її до себе. Після цього він та інші чоловіки попрямували до орендованої квартири ОСОБА_16 . На другий день він виявив зазначену чоловічу сумку під балконом квартири ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 показав, що 01 січня 2017 року, перебуваючи у приміщенні квартири, яку орендував ОСОБА_16 , обвинувачений ОСОБА_7 показував йому паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12- ИЗ/17 від 06 січня 2017 року потерпілому ОСОБА_20 спричинені тілесні ушкодження у виді підшкірної гематоми і садни на волосистій частині голови в області правого тім`яного бугра, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

З протоколу слідчого експерименту від 06 січня 2017 року убачається, що потерпілий ОСОБА_6 у присутності понятих розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень та відкритого викрадення його майна за участю обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 35 ИЗ/17 від 23 січня 2017 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли бути спричинені при обставинах, які зазначив останній 06 січня 2017 року при проведенні слідчого експерименту.

З потоколу пред`явлення речей для впізнання від 06 січня 2017 року убачається, що потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому речей упізнав свою чоловічу сумку «Catiroya», яка була відкрито викрадена у нього 01 січня 2017 року.

Висновками судово-товарознавчих експертиз №6270 від 27 грудня 2016 року та №109 від 19 січня 2017 року встановлена вартість викраденого майна, а саме: сумки чоловічої ТМ «Catiroya» та мобільного телефону "Bravis", модель «Ray».

Зазначені докази є законними, належними та допустимими, які отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1,185 ч.2,186 ч.2,357 ч.1 КК України, так як останній умисно спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження, таємно та повторно викрав чуже майно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, повторно викрав чуже майно, а також викрав та знищив офіційний документ.

Посилання ОСОБА_7 на його непричетність до відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 суд вважає такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично ним вчинений злочин.

При обранні міри покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

Приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, його особу, приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, лише у виді позбавлення волі в межах санкції відповідних статей, з урахуванням вимог ст.ст.70, 72 ч.1 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 615 грн. 72 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили суд вважає залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 08 травня 2019 року з дня його затримання, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови по справі потерпілими не заявлені.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1,185 ч.2,186 ч.2,357 ч.1 КК України, призначивши покарання :

- за ч.1 ст.125 КК України 100 годин громадських робіт,

- за ч. 2 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі ;

- за ч. 2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі; - за ч.1 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування ОСОБА_7 покарання вираховувати з моменту його затримання 08 травня 2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання його перебування в установах попереднього ув`язнення за період з 21 грудня 2017 року по 20 серпня 2018 року, та з 08 травня 2019 року по 08 липня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави вартість проведених у справі судово- товарознавчих експертиз у розмірі 615 ( шістсот п`ятнадцять ) грн. 72 коп.

Речовий доказ у кримінальному провдженні: чоловічу сумку чоловічу сумку «Catiroya», що знаходиться на зберіганні в камері схову Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провдженні: паспорт громадянина України на імя ОСОБА_6 , що знаходиться на зберіганні у потерпілоло ОСОБА_6 , залишити останньому.

Речовий доказ у кримінальному провдженні: мобільний телефон "Bravis", модель «Ray», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в тож же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий : ОСОБА_1 .