Справа № 629/137/13- к
Номер провадження 1/629/4/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підсудної ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України,-
в с т а н о в и л а:
В провадженні суду знаходиться дана кримінальна справа.
До суду надійшли заяви ОСОБА_6 та її захисника про відвід судді ОСОБА_1 з посиланням на наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді, а саме, що в 07.10.2013 року ОСОБА_6 звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Лозівського ДП «Кормові домішки» в особі ліквідатора ОСОБА_8 та ліквідаційної комісії Лозівського ДП «Кормові домішки», 3-я особа Міністерство аграрної політики та продовольства України про стягнення заборгованості заробітної плати, відшкодування за час затримки у виплаті, компенсацій за невикористані щорічні відпустки, вихідні допомоги, моральної шкоди № 629/4243/13-ц, яка після задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_9 була передана на розподіл автоматизованою системою документообігу та 16.10.2013 року розподілена на суддю ОСОБА_10 17.10.2013 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_10 доповідною повернула вищевказану цивільну справу до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області на підставі Протоколу № 4 загальних зборів суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2013 року. Після цього, на думку обвинуваченої та її захисника, у спосіб не передбачений законом, посилаючись на протокол розподілу справ між суддями у неавтоматизованому режимі, справу було передано судді ОСОБА_1 . На думку обвинуваченої та її захисника суддя ОСОБА_1 розуміючи незаконність такого розподілу справи, а саме розподілу у неавтоматизованому режимі звернувся до голови суду ОСОБА_11 з проханням надати пояснення з цього приводу. Але не зважаючи на очевидне порушення розподілу справ між суддями все одно прийняв вищевказану справу до свого провадження. Зазначена обставина створює об`єктивне побоювання сторони захисту та самої обвинуваченої у можливих подальших порушеннях прав підсудної головуючим суддею ОСОБА_1 , що у свою чергу породжує об`єктивну недовіру судді ОСОБА_1 щодо неупередженості останнього відносно підсудної. За цією самою підставою, ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.05.2019 року були задоволені заяви ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючої судді ОСОБА_10 .
Прокурор в судовому засіданні залишив розгляд на розсуд суду.
Дослідивши заяви про відвід головуючого судді, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 54 КПК України (1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи:
1) якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем або родичем кого-небудь з них, а також родичем слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або обвинуваченого;
2) якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий, обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2-1) якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи;
2-2) якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому статтею 61 цього Кодексу;
3) якщо він особисто або його родичі заінтересовані в результатах справи;
4) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 162 цього Кодексу.
У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Як вбачається з матеріалів доданих до заяви обвинуваченої ОСОБА_6 , 17.10.2013 року справа № 629/4243/13-ц за позовом ОСОБА_6 до Лозівського ДП «Кормові домішки» в особі ліквідатора ОСОБА_8 та ліквідаційної комісії Лозівського ДП «Кормові домішки», 3-я особа Міністерство аграрної політики та продовольства України про стягнення заборгованості заробітної плати, відшкодування за час затримки у виплаті, компенсацій за невикористані щорічні відпустки, вихідні допомоги, моральної шкоди надійшла в провадження судді ОСОБА_1 . Ухвалою від 21.10.2013 року було відкрито провадження по даній справі та призначено попереднє судове засідання. 15.11.2013 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області була задоволена заява ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 на підставі порушення ч.5 ст. 115 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки до компетенції суддів не входить повноваження щодо прийняття рішення про розподіл справ у неавтоматичному режимі.
Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку з вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.
Жодний факт, яким створюється, навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.
Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна зі сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі. Підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.
В судовому засіданні підстав зазначених у ст.54 КПК України встановлено не було, проте, зазначені вище формулювання можуть викликати обґрунтовані побоювання обвинуваченої, інших учасників кримінального процесу, щодо порушення прав на захист обвинуваченої. При цьому суд бере до уваги те, що в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Враховуючи, що обвинуваченою та її захисником висловлено недовіру судді ОСОБА_1 , оскільки у них існують сумніви та побоювання щодо його неупередженості при розгляді зазначеної справи, то з метою виключення будь-яких сумнівів учасників процесу у об`єктивності, неупередженості, законності та обґрунтованості вирішення справи, а відтак і правосудності судового рішення, з метою гарантування виключення будь-якого сумніву з боку заявників стосовно безсторонності головуючого, недопущення в подальшому невірного сприйняття сторонами судового рішення, а також для забезпечення ефективності розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 56, 80, 81 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Заяви ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Відвести головуючого суддю Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3