Справа № 521/8695/20
Номер провадження:1-кс/521/2804/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0002972 від 24.09.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.10.2019 року по справі № 521/16655/19 в частині арешту та заборони розпорядження: квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 . З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 08.10.2019 за кримінальним провадженням № 0002972 від 24.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , належного на праві власності ОСОБА_5 . Ухвалою слідчого судді заборонено розпоряджатися зазначеним майном. ОСОБА_5 зазначає, що питання про арешт майна вирішувалося слідчим суддею за її відсутності, тобто у відсутності власника цього майна, станом на теперішній час ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 , на яку слідчим суддею було накладено арешт. ОСОБА_5 у клопотанні про скасування арешту з майна звертає увагу, що кримінальне провадження за № 0002972 від 24.09.2019 року порушено за ст. 356 КК України. В свою чергу відповідно до вимог КК України кримінально караним діянням є самоправство, тобто самовільне всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. З об`єктивної сторони злочин за ст.356 КК України характеризується сукупністю таких ознак:1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб;3) заподіяння такими діями значної шкоди право охоронюваним інтересам;4) причинно наслідковий зв`язок між діями винної особи та значною шкодою. При цьому відсутність оспорюваності таких дій виключає визнання їх караним самоправством. При цьому матеріали кримінального провадження не містять інформації що дії про здійсненню реконструкції за адресою: АДРЕСА_3 будь-яким оспорюються. У клопотанні зазначено, що реконструкція будівлі, відбувалася після подачі у грудні 208 року повідомлення про початок будівельних робіт, у травні 2018 року зареєстрована декларація про готовність об`єкту до експлуатації, таким чином Управління державного архітектурного контролю Одеської міської Ради, як орган наділений державою повноваженнями з реєстрації декларацій про готовність об`єктів до експлуатації підтвердив готовність квартири АДРЕСА_1 до експлуатації, а державною реєстрацією було офіційно визнано та підтверджено факт набуття квартири власність. На теперішній час кримінальне провадження № 0002972 від 24.09.2019 знаходиться в слідчому відділі Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, процесуальне керівництво здійснюється прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 . На теперішній час по вказаному кримінальному провадженню не повідомлено про підозру жодній особі, з 2019 року ніякі слідчі дії по ньому не проводяться, відповідно в застосуванні заходу у вигляді арешту квартири відпала потреба. На підставі викладеного, заявниця звернувся до суду з означеним клопотанням.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання звертаючи увагу суду, що в слідчому відділі Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у слідчого перебуває кримінальне провадження за ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом оману,стосовно незаконної реалізації об`єкту нерухомості квартири на яку в межах даної справи просять зняти арешт.

Представник заявниці ОСОБА_5 в судовому засіданні просила клопотання задовольнити, звернувши увагу суду, що згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. При цьому правомірність набуття майна у власність має встановлюватися в рамках цивільного, господарського або адміністративного судочинства. Право власності у ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_5 ще до внесення відомостей за ст. 356 КК України до ЄРДР 06.06.2019 року, а кримінальне провадження зареєстроване 24.09.2019 року. Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступені тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Представник заявниці вважає, що слідчим не доведено обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, оскільки мат реалами кримінального провадження не вбачається наявність цивільно-правового спору щодо законності реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 та більш того відсутня особа які повідомлено про підозру.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, приймаючи до уваги надані заяви сторін, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки стороною була доведена необхідність скасування арешту вищезазначеного майна, з наступних підстав.

Частиною 3 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до положень ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотання підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника майна або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частиною 1 статті 170 КПК України зазначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В ході розгляду клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні № 0002972 від 24.09.2019 року жодній особі не вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 25.05.2020 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 37,9 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_5 , Підстава виникнення права власності : договір купівлі-продажу серія та номер № 407 від 29.07.2013 року; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД 92, видана 20.12.2018 року Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської Ради, декларація про готовність об`єкту до експлуатації, серія та номер: ОД 96, виданий 29.05.2019, видавник: Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради.
Проаналізувавши вищенаведений документ суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 до об`єктів самочинного будівництва не належить, оскільки відносно вказаного об`єкту Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської Ради зареєстровано дві декларації про готовність об`єкту до експлуатації.
Крім того, прокурором доводи адвоката про відсутність спорів щодо правомірності реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД 92, виданої 20.12.2018 року Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської Ради, та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, серія та номер: ОД 96, виданої 29.05.2019, видавник: Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради, та спорів щодо оскарження права власності ОСОБА_5 на вказану квартиру, не спростовані та в свою чергу, не надано підтверджень того, що арештоване майно, яке належить ОСОБА_5 , може бути використане чи використовується в ході вчинення злочинів, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.
Приймаючи рішення про скасуванні арешту судом також враховується, що постановою слідчого від 24.09.2019 року спірна квартира визнана речовим доказом, з моменту накладення арешту на нерухоме майно сплило вісім місяців, однак протягом цього часу органом досудового розслідування не призначено жодної судової будівельно-технічної чи іншої експертизи з метою визначення відповідності арештованого об`єкту Будівельним Нормам і Правилам.
Тобто на даний час не вбачається підстав для обмеження ОСОБА_5 в праві володіти, користуватися та розпоряджатися арештованим майном.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокатом ОСОБА_7 доведено в судовому засіданні та не спростовано прокурором, що у подальшому застосування арешту майна, належного ОСОБА_5 відпала потреба, тому заявлене клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 167, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_5 задовольнити.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 08.10.2020, № 521/16655/19 в частині арешту та заборони розпорядження: - квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1