У Х В А Л А
слідчий СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 26.11.2019 року під час огляду в приміщенні кафе "Cam на Сасао", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінській, 11-А, а саме: паперовий конверт білого кольору. В конверті виявлено грошові кошти: 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серіями та номерами: НВ14126219N, KF90279137A, а також імітаційні грошові кошти у кількості 88 (вісімдесят вісім) штук, що імітують купюри номіналом по 100 доларів кожна з одним серійним номером FF95594731A. Крім того, на столі знаходився прозорий поліетиленовий пакет типу «файл», всередині якого знаходиться витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також грошові кошти: 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЗФ0453889, ЗГ2105287, ЛВ8076197, СЗ0053926, ВЕ3491032, ЗБ6871741, СГ7116368, ВА4307292, ЛИ8875868, МГ0990235, СЗ6744101, БР5255479, ЛБ61044867, МА4223583, УЖ8415075, ЗГ7633888, СЖ4698497, ФД8916172, ФД2502073, ФЖ0948678, ЛА0068588, ФГ2248384, ВБ0283031, ЗД3873890, УГ4319108, ЛВ3584915, СГ2474359, ВА9865203, ФЖ6689588, ВЗ9239198, МВ3771180, ФГ1272318, УБ1739615, ГТ3102614, УД1989455, ФД4108356, БТ0533604, ФД3730856, УГ1600467, ЗИ3362920, МА5558407, ЛГ3150256, ЛА9152056, УЗ0907694, ЗЗ7078077, УГ9886159, МВ9619744, ХЖ9869242, УИ6501934, ХЗ6917720. Також, на столі було виявлено мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та мобільний телефон ОСОБА_8 марки «IPhone 8» з IMEI НОМЕР_3 .
26.11.2019 в приміщенні кафе "Cam на Сасао", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 11-А, проведено огляд місця події відповідно до якого на столі виявлено та вилучено вищевказані речі.
26.11.2019 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26.11.2019 слідчим СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Адвокати: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на його необгрунтованість.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів клопотання у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилечено 26.11.2019 року під час проведення огляду приміщенні кафе "Cam на Сасао", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінській, 11-А, а саме на: 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серіями та номерами: НВ14126219N, KF90279137A; грошові кошти у кількості 88 (вісімдесят вісім) штук, що імітують купюри номіналом по 100 доларів кожна з одним серійним номером FF95594731A; витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно; грошові кошти: 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЗФ0453889, ЗГ2105287, ЛВ8076197, СЗ0053926, ВЕ3491032, ЗБ6871741, СГ7116368, ВА4307292, ЛИ8875868, МГ0990235, СЗ6744101, БР5255479, ЛБ61044867, МА4223583, УЖ8415075, ЗГ7633888, СЖ4698497, ФД8916172, ФД2502073, ФЖ0948678, ЛА0068588, ФГ2248384, ВБ0283031, ЗД3873890, УГ4319108, ЛВ3584915, СГ2474359, ВА9865203, ФЖ6689588, ВЗ9239198, МВ3771180, ФГ1272318, УБ1739615, ГТ3102614, УД1989455, ФД4108356, БТ0533604, ФД3730856, УГ1600467, ЗИ3362920, МА5558407, ЛГ3150256, ЛА9152056, УЗ0907694, ЗЗ7078077, УГ9886159, МВ9619744, ХЖ9869242, УИ6501934, ХЗ6917720; мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОСОБА_8 марки «IPhone 8» з IMEI НОМЕР_3 .
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: