Дата документу 22.01.2020
Справа № 334/319/20
Провадження № 1-кс/334/201/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000219 від 19 січня 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000219 від 19 січня 2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що 18.01.2020 року, приблизно о 11 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи маршрутним мікроавтобусом «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Блакитної з боку вул. Стартової в направку Аеропорту в м. Запоріжжі, в районі електроопори № 27, застосував гальмування чим спровокував падіння пасажира ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видного ТСЦ 1242, мікроавтобус є власністю ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3 мікроавтобус перебуває у користуванні ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії», що зареєстровано за адресою м. Запоріжжя вул. Шкільна буд. 4.

18.01.2020 року, під час проведення огляду місця події, мікроавтобус «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 - тимчасово затримано та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
На стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту та вилученні транспортного засобу, на якому було скоєно дорожньо-транспортну пригоду. В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести судову автотехнічну експерту, провести повторний огляд транспортного засобу, для чого необхідна його наявність на зберіганні органом досудового розслідування.

Окрім вищевикладеного, незастосування арешту може призвести до втрати даного транспортного засобу оскільки власник має можливість його відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, що в свою чергу може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене орган досудового розслідування вважає необхідним накласти арешт на автомобіль «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 для забезпечення його зберігання під час проведення досудового розслідування.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволені клопотання наполягає та просить його задовольнити

Розгляд вказаного клопотання проходив без участі особи, у володінні якої знаходяться вказані документи, оскільки слідчим виконані вимоги ч. 2 ст. 163 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Слідчим суддею встановлено, що 19.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження №0000219.

18.01.2020 року, приблизно о 11 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи маршрутним мікроавтобусом «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Блакитної з боку вул. Стартової в направку Аеропорту в м. Запоріжжі, в районі електроопори № 27, застосував гальмування чим спровокував падіння пасажира ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.
18.01.2020 року, під час проведення огляду місця події, автомобіль «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 - тимчасово затримано та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Автомобіль «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданий НОМЕР_4 .

19.01.2020 року постановою автомобіль «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Таким чином, при зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доказове значення у якому має вказаний автомобіль, який має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим можливо накласти арешт на автомобіль «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2006 року випуску, який є власністю ОСОБА_6 , який належить ОСОБА_6 АДРЕСА_1 .

Однак, зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», тому в частині вимоги слідчого щодо права зберігання транспортного засобу на території спеціального майдану Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, з можливістю подальшої передачі на відповідальне зберігання власнику після проведення необхідних експертиз та слідчих дій, залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000219 від 19.01.2020 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2006 року випуску, який є власністю ОСОБА_6 , який належить ОСОБА_6 АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1