Справа №578/988/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/167/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 578/988/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краснопільського районного суду Сумської області від 11.03.2020 щодо відмови у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого негайно провести повний передбачений КПК комплекс слідчих дій та за їх результатами прийняти обґрунтоване рішення щодо повного та ефективного з`ясування обставин кримінального правопорушення та передачі його до суду.

11.03.2020 до Краснопільського районного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає в недотриманні розумних строків розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК, оскільки після його пояснень, допиту свідків, встановлення особи, яка вчинила злочин та проведення товарознавчої експертизи матеріали кримінального провадження не передаються на розгляд суду і не закриваються.

Ухвалою слідчого судді Краснопільського районного суду Сумської області від 11.03.2020 відмовлено у відкритті провадження за вказаною вище скаргою. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції вмотивувала тим, що нормами КПК не передбачено абстрактної бездіяльності слідчого.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга подана на бездіяльність стосовно неналежного проведення необхідних слідчих дій, яка сама по собі не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК, оскільки цим законом не передбачено оскарження абстрактної бездіяльності слідчого.

Однак такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні може бути оскаржена заявником, крім іншого, бездіяльність слідчого, яка полягає, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При вирішенні питання щодо змісту та форми кримінального провадження в частині можливості (чи неможливості) особи оскаржити дії слідчого, необхідно керуватися насамперед основними засадами судочинства, передбаченими ст. 129 Конституції України, розділом І ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та безпосередньо ст. 7 КПК, включаючи принципи верховенства права та законності, згідно яких у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ч. 6 ст. 9 КПК), а саме кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що у свою чергу застосовується з урахуванням судової практики ЄСПЛ (п. 1 ч. 1 ст. 7 і ст. 8 КПК).

З огляду на викладене, враховуючи усталену практику ЄСПЛ, яка визнає пріоритет прав людини і громадянина над правами держави, колегія суддів вважає, що право заявника (потерпілого) на участь у кримінальному провадженні (знайомитися з матеріалами провадження, заявляти клопотання, оскаржувати дії слідчого тощо) не залежить від дотримання процесуальної форми подання відповідних заяв, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів потерпілих осіб.

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява № 11901/02) констатував, що «засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права».

В іншому своєму рішенні від 13.05.1980 у справі «Артіко проти Італії» (Artico v. Italie) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних». Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (див. п. 33 рішення від 21.03.2000 у справі «Дюлоранс проти Франції (Dulaurans v. France), заява № 34553/97); п. 32 і 35 рішення від 07.03.2006 у справі «Донадзе проти Грузії», заява № 7464/01).

Повертаючись до обставин кримінального провадження, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді колегія суддів вважає цілком обґрунтованими, оскільки згідно ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків досудового розслідування та вчинення необхідних процесуальних слідчих дій і прийняття рішень. Зміст цього поняття розкритий у ст. 28 КПК, згідно якої під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, якими вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує слідчий (прокурор).

Крім того, у ст. 28 КПК викладені критерії для визначення розумності строків кримінального провадження та право особи, інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на звернення до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Як убачається зі скарги заявника та його апеляційних вимог, у кримінальному провадженні № 0000023 протягом тривалого часу не проводилось жодних слідчих дій.

Зважаючи, що вимога стосується недотримання розумних строків досудового розслідування, а згідно ст. 39 КПК досудове розслідування організовує керівник органу досудового розслідування, заявник ОСОБА_8 не є фахівцем у галузі права, то слідчий суддя, не надавши останньому можливості надати усні пояснення з приводу його скарги, брати особисту участь у її розгляді і користуватися правовою допомогою свого представника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК, істотно порушила норми кримінального процесуального закону, що у свою чергу перешкодило увалити законне і обґрунтоване рішення.

ЄСПЛ неодноразово указував, що «розслідування повинно бути ефективним у тому розумінні, що воно має бути здатне привести до встановлення і покарання відповідальних осіб, а прогалини у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальних осіб, чи то прямих виконавців, чи то тих, хто замовив або організував злочин, створюють ризик недодержання такого стандарту» (п. 176 рішення від 08.11.2005 у справі «Гонгадзе проти України» (Gongadze v. Ukraine), заява № 34056/02). При цьому ст. 13 Конвенції указує, що «кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Таким ефективним засобом юридичного захисту в національному органі, про який йдеться мова у Конвенції, і є на переконання колегії суддів можливість оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо здійснення досудового розслідування у розумні строки, внаслідок чого у повному обсязі будуть дотримані одні із основних принципів судочинства верховенство права, законність та доступ до правосуддя.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Краснопільського районного суду Сумської області від 11.03.2020 щодо відмови у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції кримінального провадження за скаргою ОСОБА_6 щодо бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4