Номер провадження: 11-сс/813/417/20
Номер справи місцевого суду: 523/3594/20 1-кс/523/914/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000270 від 05 березня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 травня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що прокурор під час розгляду клопотання слідчого не довів існування будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не обґрунтував, чому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Захисник зазначив, що тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України не може бути підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
Також захисник вказав, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, у нього наявне постійне місце проживання, де він позитивно характеризується та проживає зі своєю цивільною дружиною.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Положеннями частин 1 та 2 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме умисному заподіянні інспектору поліції УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням нимс службових обов`язків, близько 20 години 30 хвилин 04 березня 2020 року біля буд. АДРЕСА_1 .
Підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України обґрунтовується комплексом доказів, які слідчий долучив до свого клопотання, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000270, від 05 березня 2020 року;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який надав показання щодо обставин завдання йому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та подальшого його затримання;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтвердили неправомірні дії ОСОБА_8 ;
- протоколом затримання ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, складеного 05 березня 2020 року;
- повідомленням ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Разом з тим, відповідно до вимог п.3) ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
В свою чергу, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею та під час апеляційного розгляду прокурор не довів наявність виключних підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, які дають можливість застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
За таких обставин застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прямо заборонено ст.183 КПК України, а тому таке рішення слідчого судді є істотним порушенням Кримінального процесуального закону, що, відповідно до п.3) ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України є беззаперечною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує встановлені вище обставини кримінального провадження, та приходить до висновку про наявність ризику передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 , розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, апеляційний суд вважає наявним і ризик, передбачений п.5) ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відповідно до клопотання слідчого, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , був вчинений ним у стані алкогольного сп`яніння у відношенні працівника правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. Також апеляційний суд враховує і ту обставину, що після затримання працівниками поліції, ОСОБА_8 з метою перешкоджання цьому завдав собі тілесні ушкодження, що також свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки ОСОБА_8 .
В свою чергу апеляційний суд визнає недоведеними ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст.178 КПК України апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає тривалий час разом з цивільною дружиною та матір`ю. Відповідно до характеристики мешканців будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони.
Крім того, ОСОБА_18 раніше не судимий.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що з метою запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.1) та п.5) ч.1 ст.177 КПК України та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, до ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Згідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03 травня 2020 року включно без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 04 травня 2020 року включно.

Контроль за виконанням умов цілодобового домашнього арешту та покладених на ОСОБА_8 обов`язків покласти на Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти в залі суду негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3