Справа№488/2045/19
Провадження №1-кп/487/283/20
УХВАЛА
Іменем України

10.06.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України,

Встановив :
08.05.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002172 за обвинуваченням ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, з посиланням на тяжкість скоєного злочину та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 обраної міри запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний період часу з 20.00 год. до 08.00 год. за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому є підстави вважати, що він може змінити своє ставлення до подій, які призвели його до позбавлення волі та в подальшому стати на шлях виправлення. Стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, так як у справі відсутні дані, що обвинувачений раніше ухилявся від органів досудового розслідування, чи суду, відсутні відомості, що відносно нього оголошувався розшук чи здійснювався примусовий привід. Також, прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурором в обґрунтування наявності існування ризиків в клопотанні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків та місця проживання в м. Миколаєві. Вважає, що приведені стороною обвинувачення доводи жодним чином не можуть впливати як підґрунтя існування приведених вище ризиків. Обвинувачений ОСОБА_4 має родинні зв`язки, проживає з матір`ю в м. Слав`янську Донецької області, даний район є контрольованим українським урядом. Місто Слав`янськ має цілком задовільне шляхове сполучення з м. Миколаєвом, що жодним чином не може зашкодити обвинуваченому ОСОБА_4 своєчасному прибуттю до суду. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього прав та процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили замінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд враховує наступні обставини.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч.2, 4 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.12.2018 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.02.2019 року включно з визначенням розміру застави в сумі 461040 грн.
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.05.2019 р. ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 12.07.2019 року включно.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.07.2019 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 09.09.2019 року включно.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2019 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 07.11.2019 року включно.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.11.2019 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 02.01.2020 року включно.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2019 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 10.02.2020 року (включно).
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2020 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 02.04.2020 року (включно).
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2020 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 09.05.2020 року (включно).
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 року ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 02.07.2020 року (включно).
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 184 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини. Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчинення ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання. Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003.
Відповідно до п.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, сім`ю, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.
Прокурором доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вказаний запобіжний захід є достатнім для попередження можливих ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та є підставою для зміни у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний період доби, який на думку суду повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст. 314-316, 369 КПК України, суд
Ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 20.00 години до 08.00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб - до 08.08.2020 року (включно).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок за першою вимогою з`являтися до суду.
Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.
Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників Слав`янського ВП ГУНП в Донецькій області.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 11.06.2020 року о 15.00 год.

Суддя Заводського районного
суду м. Миколаєва ОСОБА_1