ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1625/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/589/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників, а саме: потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 05 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Вільшани Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.05.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 29.12.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст.187, ч. 2 ст. 187, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, звільнився 10.08.2018 року за відбуттям строку покарання, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 29.01.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Процесуальні витрати, у розмірі 300 грн., за проведення судово-товарознавчої експертизи №21/19 від 09.01.2019р. стягнуто з ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_10 .

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 07.12.2018 року приблизно о 5 год. 10 хв., перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку №177 по вул. Полтавський шлях м. Харкова, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_9 , 1955 року народження, з жіночою сумкою у правій руці, яка йшла по перехідному тротуару вздовж вказаного будинку попереду нього. Саме у той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаної жіночої сумки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку підійшов до ОСОБА_9 , яка зупинилася, та діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи той факт, що перед ним жінка похилого віку, використовуючи темний час доби, зненацька для останньої, ривком, відкрито заволодів належною потерпілій жіночою сумкою з її вмістом, а саме: мобільним телефоном «Philips Xenium e 560», вартістю 1530 грн. та грошовими коштами в сумі 1500 грн.

Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3030 грн., з яких сума грошових коштів становить 1500 грн., вартість мобільного телефону «Philips Xenium e 560» - 1530 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 21/19 від 09.01.2019 р. (т.1 а.с.49-51).

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість. Не конкретизував, які обставини чи дані про його особу були не враховані судом при постановленні вироку, доповнень до апеляційної скарги не надав (т.1 а.с. 61).

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, просили її задовольнити, вказавши, що призначене покарання є занадто суворим, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини та щире каяття.

На думку сторони захисту, обвинувачений має право на більш м`яке покарання.

Прокурор заперечував проти апеляційних вимог обвинуваченого, просив залишити їх без задоволення, додавши, що оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, а призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, при цьому повідомила, що не заперечує проти розгляду даного кримінального провадження за її відсутності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, враховані ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким правопорушенням; особу винного, який раніше судимий, судимості не погашені, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, неодружений, ніде не зареєстрований, має постійне місце фактичного проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав повне визнання вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 ч.1 п.6 КК України, визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням думки потерпілої щодо призначення несуворого покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для зниження строку призначеного покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому занадто суворого покарання є неконкретизованими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Стосовно посилання захисника про необхідність надання достатньої оцінки обставинами, що пом`якшують покарання,то судом першої інстанції такі обставини вже враховано при постановленні вироку в повній мірі, стороною захисту не надано жодних нових відомостей, ніж ті що вже були враховані судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог КПК України не встановлено, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення.

Інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду та були підставою для скасування або зміни вироку, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4