Провадження №1-в/193/23/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
07 травня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення засудженого по хворобі згідно ст.84 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою. В обґрунтування клопотання вказав, що він лежачий інвалід, не ходячий, астматик, має сердечно легеневу недостатність. Вважає, що його діагнози підпадають під звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою на підставі ст. 84 КК України.
Засуджений підтримав своє клопотання та просить його задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки відсутній висновок спеціальної лікарської комісії.
Суд, вислухавши думку засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно вимог ст. ст. 537,539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання за наявності підстав, передбачених ст. 84 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу, окрім психічної, тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. п. 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28.09.1973 р. № 8, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 р.
Суд, звертає увагу, що клопотання повинно бути подане начальником виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, з обов`язковим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Суду не надано висновків лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_4 щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, а тому засуджений не підлягає звільненню від подальшого відбування покарання у зв`язку із наявністю хвороби, оскільки відсутні підстави для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за хворобою необхідно відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, п. 6 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У клопотанні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення засудженого по хворобі згідно ст.84 КК України - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст ухвали оголошений 13 травня 2020 року об 11 годині 00 хв..

Суддя ОСОБА_1