ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 19.03.2020р. про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 березня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , не працюючому, не одруженому, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.187 ч.4, ст.263 ч.1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 травня 2020 року.

Цією ж ухвалою продовжено запобіжні заходи іншим обвинуваченим в цьому кримінальному провадженні.

На цю ухвалу суду захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказану ухвалу та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на домашній арешт в певний період доби за місцем його постійного мешкання.

На обґрунтування своїх вимог адвокат посилалась на те, що обвинувачений ОСОБА_7 мешкає з матір`ю 1948 року народження, яка є людиною похилого віку, часто хворіє та перебуває на обліку з діагнозом психічний розлад, органічний тривожний розлад, у зв`язку з чим потребує постійного догляду.

Вказувала також, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним, під час розгляду клопотання, ризикам. Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 не обвинувачується у вчиненні активних дій, а обвинувачується у виконання функці

ЄУНСС 725/3648/19 справа №11кп/822/220/20 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_10
водія та спостереження за місцями роботи та проживання потерпілих, вивчення маршрути їх руху.

Окрім цього, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що за час перебування під вартою у ОСОБА_7 значно погіршився стан здоров`я і останній скаржиться на постійні болі в поперековому відділі хребта та потребує термінового лікування в умовах стаціонару спеціалізованого медичного закладу. Також під час перебування ОСОБА_7 під вартою порушень дисципліни в слідчому ізоляторі не зафіксовано. Поєднання даних про особу обвинуваченого, на думку апелянта, дають підстави вважати, що виконання ОСОБА_7 процесуальних рішень можливе шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи адвоката, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується, у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачене максимальне покарання у виді до п`ятнадцяти років позбавлення волі, і вагомість зібраних у справі доказів вказує на наявність обґрунтованої підозри вчинення ним злочину, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри також не оспорюється апелянтом.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, обґрунтовано зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені на час обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.
Що стосується тверджень апелянта про погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 , то останній, перебуваючи в умовах СІЗО, може звернутись за допомогою до лікарів медичної частини, які в свою чергу, в разі необхідності, направлять обвинуваченого для проведення хірургічного втручання в умовах стаціонару.
На думку колегії суддів, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .
А тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу колегії суддів Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 березня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 травня 2020 року, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_11

Копія. Згідно з оригіналом: суддя