Справа № 359/4295/20
Провадження № 1кс/359/1268/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 червня 2020 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0001257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше, в силі вимог ст. 89 КК України, не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив розбій за наступних обставин:

Так, 04.06.2020, близько о 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходився з ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на заволодіння майном ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , із застосуванням насильства викрав з сумки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 грн., одразу після цього ОСОБА_7 вибігла з будинку на вулицю, побоюючись застосування по відношенні до себе фізичного насильства.

Не припиняючи своїх злочинних дій спрямованих на заволодіння чужим майно, ОСОБА_5 вибіг за ОСОБА_7 на вулицю, наздогнав її біля будинку АДРЕСА_2 та здійснив на неї напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я останньої, заподіюючи удари руками по голові та тулубу ОСОБА_7 , внаслідок чого вона впала.

Одночасно з цим, під час здійснення розбою, ОСОБА_5 відкрито заволодів належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «A-10».

04 червня 2020 року слідчим слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , за підозрою у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

04 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Сніжне, Донецької області, українець, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04 червня 2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04 червня 2020 року;

- протоколом огляду місця події, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 від 04 червня 2020 року;

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_5 будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує до 7 років позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи з викладеного вище, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий у поданому клопотанні зазначає, що вважає за доведене під час досудового розслідування, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

-зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_5 , до вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину);

-підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

-вік та стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

-підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходу.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного ОСОБА_5 до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про обрання запобіжного заходу вручено підозрюваному 05.06.2020 року.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_5 , до вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України, а тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, та просив застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, він не визнав вину, проте просив врахувати, що не має наміру ухилятися від слідства та суду, та надати можливість виправити свою поведінку.

Захисник підозрюваного проти клопотання заперечив, посилаючись зокрема на можливу необґрунтованість підозри та відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши позицію прокурора та слідчого, позицію підозрюваного та захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
З наданих до суду матеріалів вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Факт вчинення кримінального правопорушення та причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується доказами, які досліджені судом.

Так, підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовується наступними доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04 червня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04 червня 2020 року; протоколом огляду місця події, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 від 04 червня 2020 року.

Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
У кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий або прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
На думку слідчого судді відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства або суду з метою уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має визначене місце проживання, тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження, з урахування того, що ОСОБА_5 раніше не судимий, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-198, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці з визначенням наступних обов`язків: не залишати місця проживання в АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня; повідомляти слідчого про необхідність виходу з будинку в період дії карантинних заходів та мету такого виходу; з`являтись за викликом до слідчого в кримінальному провадження та прокурора або суду (слідчого судді); не спілкуватись зі свідками та потерпілою в даному кримінальному провадженні; не вживати спиртних напоїв протягом дії запобіжного заходу.

Строк дії обов`язків для ОСОБА_5 становить до 24.00 год. 05.08.2020 року.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залу і суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 10.06.2020 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1