В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2019 Справа №607/15720/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001987 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 14 липня 2018 року близько 10 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, підійшов до належного ОСОБА_5 автомобіля марки ИЖ-271501101, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у дворі наведеного будинку, та зателефонував до свого знайомого ОСОБА_6 , якому повідомив, що в нього, обвинуваченого, на праві власності перебуває старий автомобіль ИЖ-271501101 із технічним паспортом, який потребує незначного ремонту та може підійти для використання йому в власних цілях, погодившись на що ОСОБА_6 разом із знайомим ОСОБА_7 , не будучи обізнаними із злочинними намірами ОСОБА_3 , приїхали на місце стоянки вказаного вище автомобіля, де зустрілися із ОСОБА_3 , який запевнивши їх, що власником т/з є його родич, умисно, всупереч волі власника, передав їм без документів автомобіль марки ИЖ-271501101, д.н.з. НОМЕР_1 за грошові кошти в сумі 1000 грн., чим спричинив вказаному вище потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 35 000 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

31 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КК та КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 31 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме транспортний засіб марки ИЖ-271501101, д.н.з. НОМЕР_1 , що повернутий потерпілому ОСОБА_5 , слід залишити в розпорядженні останнього.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 31 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме транспортний засіб марки ИЖ-271501101, д.н.з. НОМЕР_1 , що повернутий потерпілому ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні останнього.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1