Справа № 562/828/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048 від 17.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхів, Острозького району, Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді машиніста маркувальника у ТОВ «Хімія-Парк», з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у світлу пору доби 17.01.2020 року, приблизно о 10 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Peugeot, моделі 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Городище Рівне Старокостянтинів, зі сторони м. Здолбунів в напрямку с. Здовбиця, в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, не вибравши безпечної швидкості руху в установлених межах, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого на 172 км + 300 м вказаної автомобільної дороги, поблизу м. Здолбунів, Рівненської області, втратив над ним контроль, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із транспортним засобом - автомобілем марки ЗАЗ, моделі Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткненню, в результаті чого водій транспортного засобу марки ЗАЗ, моделі Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла L1 хребця 1-2 ст. компресії та перелому грудини, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я, а пасажир транспортного засобу марки ЗАЗ, моделі Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження, у вигляді компресійного перелому тіла L2 хребця 1 ст. компресії, перелому S1-S2, без зміщення, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначив, що шкодує, що його дії призвели до ДТП. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. Завдані потерпілим збитки відшкодував частково та повідомив, що узгодив з останніми подальший порядок таких виплат. Просив також врахувати, що він використовує автомобіль для потреб сім`ї, в якій є малолітня дітина та у трудовій діяльності.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду письмові заяви від 06.07.2020 року, в яких просили суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти останнього права керувати транспортними засобами. Зазначили, що питання відшкодування завданих їм збитків врегульовано з ОСОБА_4 в досудовому порядку.

Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості (у редакції на момент вчинення злочину).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що злочин вчинений з необережності, обставини ДТП і характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, суд приходить до висновку, що покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 ст. 286 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення та попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на наступне.

Зі змісту п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання, зокрема за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням того, що позбавлення права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 286 КК України не є обов`язковим додатковим покаранням, беручи до уваги позитивні дані про особу винного, наявність у нього малолітньої дитини, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілих та прокурора, суд вважає, що застосування такого додаткового покарання не є необхідним і буде надто суворим.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз становлять 5652 грн. 36 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 5652 грн. 36 коп.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.01.2020 року (справа № 562/103/20) скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль марки Peugeot, моделі 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 .

- автомобіль марки ЗАЗ, моделі Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_6 .

Документи кримінального провадження № 0000048 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1