ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-кп/818/1817/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ст.ст.185, 190 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, неодноразово судимого, останній раз 19 09 2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України іспитовим терміном 3 роки, не маючого постійного місця проживання та реєстрації,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19 09 2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі в кримінально-виправній установі.

Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід обчислювати з 15 11 2018 року - з дня його фактичного затримання.

Ухвалено запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити попередній - утримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» до вступу вироку по даній справі у законну силу.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 19 10 2018 року приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська,15, будучи раніше знайомим з потерпілим ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою останнього, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись довірливими відносинами між ним та потерпілим, діючи під приводом необхідності здійснення дзвінка, отримав від ОСОБА_9 мобільний телефон TM «Meizu M2 mini», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4029 від 29 10 2018 року - 1358,66 грн., який належить ОСОБА_9 , пообіцявши його повернути через декілька хвилин. Після чого, заволодівши вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою потерпілого, не маючи при цьому наміру виконувати надану ним обіцянку щодо повернення майна, вказаний телефон ОСОБА_9 не повернув, а натомість того ж дня продав його на ринку «Соллі +» , тим самим заволодівши вказаним майном, належним ОСОБА_9 , та обернувши його на свою користь, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1358,66 грн.

Крім того, 23 10 2018 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у торгівельній залі приміщення магазину «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 15, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ Фірма «Посад», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з метою особистого збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно взяв з торгівельної полиці магазину «Посад» 1 пляшку алкогольного напою - віскі ТМ «JimBeam» об`ємом 0,7 л, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4028 від 29 10 2018 року, 452,72 грн., що належать ТОВ Фірма «Посад», які сховав під свою куртку, не маючи при цьому наміру сплачувати кошти за вказаний товар, перетнув лінію кас та покинув торгівельний зал магазину «Посад», після чого намагався покинути місце вчинення злочину та попрямував разом із даним майном до виходу з магазину, тим самим намагаючись таємно викрасти вказане майно, та таким чином вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 був зупинений співробітниками служби охорони магазину, які викрили його в скоєнні даного злочину та затримали на виході з магазину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 міг спричинити потерпілому ТОВ Фірма «Посад» матеріальну шкоду на суму 452,72 грн.

Судом дії ОСОБА_7 за епізодом від 19 10 2018 року кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за епізодом від 23 10 2018 року - за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати щодо нього Закон № 838-VIII та зарахувати один день перебування в слідчому ізоляторі за 2 дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили (т.2 а.с.89).

На вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурором, від якої останній в подальшому відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну заяву.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Обвинувачений уточнив вимоги апеляційної скарги та, поміж іншого, просив призначити більш м`яке покарання, підтримав раніше заявлені вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Потерпілі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимоги апелянта про застосування щодо нього Закону № 838-VIII, на думку колегії суддів, не мають для їх задоволення правових підстав, з огляду на те, що злочини, у вчиненні яких оскаржуваним вироком визнано винним ОСОБА_7 , були скоєні ним 19 10 2018 року та 23 10 2018 року, під варту його було взято 15 11 2018 року, а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

В ході детального аналізу оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання, колегією суддів встановлено, що воно цілком відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки призначаючи покарання, суд у повному обсязі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, неодружений, раніше неодноразово судимий, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин в період іспитового строку.

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі, що є мінімальним покаранням, визначеним санкцією інкримінованої йому статті, та за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з подальшим застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України та призначення остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Судова колегія погоджується з тим, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Зважаючи на те, що кримінальний закон судом першої інстанції застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, підстав для зміни оскаржуваного вироку та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегією суддів не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4