У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотання про ведення слідчих дій, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанови слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотання про ведення слідчих дій. Дана скарга обґрунтована тим, що 20 березня 2020 року заявник звернувся до СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області із клопотанням № 1 № 17 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000327 від 11 лютого 2020 року та надав заяву ОСОБА_5 про визнання його потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні.

22 березня 2020 року слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим. Постанова слідчого ОСОБА_4 від 22 березня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню № 0000327 від 11 лютого 2020 року є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог частини 5 статті 55 та статей 91, 92, 110 Кримінального процесуального кодексу України без посилання на наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження к потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, вмотивована хибним тлумачення процесуальних норм слідчим щодо предмету доказування та обов`язку доказування в кримінальному провадженні.

Постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 09 квітня 2020 року про відмову в задоволені клопотань про проведення слідчих дій № 1 - № 17 від 20 березня 2020 року незаконні та підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушенням норм ч. 4 ст. 40, ст.ст. 55, 901, 92, 110 КПК України, оскільки слідчим всупереч вимог письмових вказівок прокурора не задоволено клопотання, які є аналогічними вказівкам прокурора, та відмовлено в задоволенні клопотань, які містять посилання на докази свідка ОСОБА_3 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Просить суд, скасувати вищевказані постанови, винесені слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП ОСОБА_4 та зобов`язати останнього провести слідчі дії, зазначені у клопотаннях заявника № 1 - № 17 від 20 березня 2020 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000327 від 11 лютого 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені у скарзі вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Вислухавши заявника, слідчого, вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за номером 0000327 від 11.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
20.03.2020 року до слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні через свого представника звернувся ОСОБА_5
22.03.2020 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області відмовлено в задоволенні даного клопотання, про що винесена відповідна постанова. В обґрунтування відмови в задоволенні клопотання слідчий послався на вимоги ст. 55 КПК України, якими визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; під час проведення досудового розслідування не отримано жодних фактичних обставин, які свідчили про те, що вказаним кримінальним правопорушенням (кваліфікованим за ч. 1 ст. 121 КК України) ОСОБА_5 завдано будь-яку шкоду.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2020 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 звернувся до СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області із клопотаннями № 1 - № 17 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000327 від 11 лютого 2020 року.
Слідчим ОСОБА_4 розглянуто кожне з 17 клопотань, наданих ОСОБА_3 та за результатами розгляду винесено постанови про відмову у їх задоволенні. Свої процесуальні рішення слідчий мотивував тим, що згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000327, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не може бути його представником у даному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_3 було допитано у згаданому кримінальному провадженні в якості свідка, у зв`язку з чим останній має відповідний процесуальний статус, відповідно до якого ОСОБА_3 не наділений правами подавати заяви та заявляти клопотання щодо необхідності проведення слідчих дій та розшукових заходів.
Таким чином, правова природа оскаржуваних заявником постанов зумовлена визначенням процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.
Так, в матеріалах кримінального провадження № 0000327 від 11 лютого 2020 року, містяться дві заяви ОСОБА_5 про залучення його до кримінального провадження у якості потерпілого. В обґрунтування наведених заяв, ОСОБА_5 зазначено, що кримінальним правопорушенням, яке розслідується в межах кримінального провадження № 0000327 від 10 лютого 2020 року, даному заявникові спричинено матеріальну шкоду та моральну шкоду. Так, в заяві від 20 березня 2020 року ОСОБА_5 вказано, що кримінальним правопорушенням йому спричинено матеріальну шкоду в сумі приблизно 50000,00 грн. та моральну шкоду, яка приблизно становить 700000,00 грн., оскільки за вчинений невідомими особами злочин його було затримано на 72 години, та він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення і знаходиться під судовим переслідування протягом двох з половиною років. Інша заява ОСОБА_5 , датована 06 квітня 2020 року, містить зазначення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 100000,00 грн., розмір якої обумовлено витратами на адвоката та втратою бізнес-партнерів, а також моральної шкоди у вказаному раніше розмірі.
Проте, з такими твердженням заявника ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_3 неможливо погодитись, з наступних підстав.
В межах кримінального провадження, внесеного 11 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України, здійснюється досудове розслідування за фактом спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень у період часу з 21 год. 55 хв. 06 вересня 2018 року по 12 год. 25 хв. 07 вересня 2018 року.

Склад злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, з-поміж інших, насамперед, визначається обов`язковою ознакою наявністю потерпілого, яким може бути лише людина. Крім того, об`єктом даного злочину, є здоров`я людини, посягання на яке безпосередньо характеризується наявністю тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів. Суспільне небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого. Отже, наявність матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_5 , спричиненої, на думку останнього та його захисника, зазначеним кримінальним правопорушення, не має вирішального значення при визначенні та наданні заявнику відповідного статусу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Вказане визначення особи потерпілого має узагальнений характер, оскільки знаходиться у прямій залежності від конкретного складу злочину, що безпосередньо передбачає яким самим чином завдано шкоду, а також які саме права та інтереси особи зазнали відповідних втрат, а отже потребують відновлення до попереднього стану. З огляду на викладене, в розрізі складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, завдана ОСОБА_5 шкода повинна бути обумовлена причинно-наслідковим зв`язком між діями направленими на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та наслідками у вигляді отримання останнім тілесних ушкоджень.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, в межах кримінального провадження № 0000327 від 11 лютого 2020 року, надання статусу потерпілого ОСОБА_5 суперечило б вимогам діючого законодавства, тому суд погоджується з висновком слідчого щодо відмови у визнанні потерпілого.
Проведення ж процесуальних або слідчих дій напряму залежить від волевиявлення сторін кримінального провадження, виходячи з цілей поставлених при проведенні досудового розслідування. Отже, проведення процесуальних або слідчих дій здійснюється на підставі клопотань або заяв сторони захисту, вказівок прокурора або обумовлена процесуальною необхідністю для слідчого у встановленні важливих у кримінальному провадженні обставин. Інші учасники кримінального провадження позбавленні процесуальної можливості ініціювати проведення слідчих дій та наділені лише правами з оскарження визначених діючим кримінально-процесуальним законом рішень органу досудового розслідування або суду.
Таким чином, приймаючи до уваги, що визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000327 від 11 лютого 2020 року суперечить нормам та положенням Кримінального процесуального кодексу України, а процесуальний статус визначений останньому не надає йому жодних правових підстав для звернення до слідчого із клопотаннями про здійснення процесуальних або слідчих дій, слідчий суддя доходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_3 , у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-306 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанови слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотання про ведення слідчих дій відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1