Справа № 298/550/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 та
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/889/19, за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року.

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, без освіти, не працюючий, неодружений, раніше судимий Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
визнаний винним і йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки ; за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді позбавлені волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно обвинуваченому ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано покарання, відбуте частково за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2017 року.

На підставі ст. 72 КК України строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 , а саме : з 04 серпня 2017 року (дати, зазначеної у вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2017 року).

Речові докази по справі, а саме: два дерев`яні колики, дві металеві труби, косу, сокиру, дерев`яну булаву, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області постановлено знищити.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
28 серпня 2016 року приблизно о 06.00 год., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , маючи при собі предмети, пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: ніж, сокиру, дерев`яну палицю, ланцюг та інші предмети, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягає в тому, що вони безпричинно пошкодили вхідні двері на будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 , та незаконно проникли всередину будинку. Знаходячись у будинку ОСОБА_6 , не звертаючи уваги на словесні вимоги мешканців будинку припинити хуліганські дії, наніс удар дерев`яною булавою, яку заздалегідь приніс із собою, по правому плечу ОСОБА_15 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах правого плеча, які згідно висновку експерта № 851 від 29 вересня 2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України - "Порушення недоторканості житла", тобто незаконне проникнення до житла, та ч. 4 ст. 296 КК України - "Хуліганство", тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить перерахувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2018 та вирок Великоберезнянського районного суду від 07.10.2019 з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 04.08.2017 до вступу вироку в законну силу.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Кримінальне провадження розглядається за відсутності потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та їх представника адвоката ОСОБА_19 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При прийнятті рішення про розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілих та їх представника ураховується те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження; що про поважні причини неявки до апеляційного суду потерпілі не повідомили й заяв про відкладення розгляду кримінального провадження від них не надходило, а представник потерпілих адвокат ОСОБА_19 подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів зазначає, що під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження суд, врахувавши думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, та висновків судово-медичних експертиз.
Тому, колегія суддів вважає, що при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленні порядку їх дослідження та роз`ясненні, при цьому, учасникам судового розгляду прав, судом першої інстанції вимоги ст. 349 КПК України порушені не були.
Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто хуліганстві, вчиненому групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та порушенні недоторканності житла, тобто незаконному проникненні до житла, а також вид та розмір призначеного ОСОБА_6 , у тому числі й на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, покарання, - не оспорюється, а тому, апеляційним судом із урахуванням положень ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряється й визнається таким, що ґрунтується на наведених у вироку доказах, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 162 КК України кваліфіковані правильно, а призначене ОСОБА_6 покарання, у тому числі й із застосуванням вимог ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України таким, що відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особі обвинуваченого.
Доводи апеляційної скарги про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування призначеного ОСОБА_6 покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягають задоволенню з таких підстав.
Зараховуючи обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк його тримання під вартою, суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII, відповідно до яких, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, судом зараховується строк попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що у свою чергу призвело до безпідставного не зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 04.07.2017 до 23.12.2019 час набрання оскаржуваним вироком законної сили, а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок у цій частині та зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 цей період у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що у свою чергу не погіршуватиме становища обвинуваченого ОСОБА_6 .. При вирішенні питання про відлік строку, з якого необхідно провести зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 відбуте покарання враховується те, що встановлений у вироку початок цього строку 04 серпня 2017 року учасниками судового розгляду, в тому числі обвинуваченим, захисником та прокурором не оспорюється, визнається таким, що ґрунтується на доказах, зібраних у кримінальному провадженні.
При прийнятті рішення про початок строку відбування покарання, а відповідно й зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ураховується, зокрема те, що ОСОБА_6 був затриманий 04.08.2017 й утримувався під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень, у зв`язку із чим, саме з указаного числа необхідно рахувати початок строку відбування ним покарання.
При прийнятті судового рішення у цій частині враховуються положення ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 КК України, а також правовий висновок Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17. При цьому, враховується і те, що злочини, за які ОСОБА_6 визнано винним відповідно до оскаржуваного вироку, вчинено 28.08.2016, тобто у період, коли були чинними положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII.
У зв`язку з наведеним, період попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 04.08.2017 до набрання вироком законної сили 23.12.2019 підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність і обґрунтованість постановленого у кримінальному провадженні судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , задовольнити.

Вирок Великоберезнянськогоо районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 та ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 04 серпня 2017 року до 23 грудня 2019 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 який тримається під вартою, - у той же строк із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді: