Справа № 381/327/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1331/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 257 КК України

У Х В А Л А
іменем України

11 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференцзвязку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено, запобіжний захід обвинуваченому залишено без змін та продовжено строком на 60 діб, а саме до 14.02.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008388 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України.

17.12.2019 року прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.02.2020 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на даний час існує ризик того, що обвинувачений, будучи громадянином Російської Федерації та не маючи на території України тісних соціальних зв`язків, місця роботи, проживання під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років), може переховуватись від суду. Також існує ризик того, що обвинувачений, потрапивши на волю може зв`язатися з іншими членами банди та повідомити їм інформацію, яка йому стала відома після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також члени банди, зокрема її організатор, зможуть вплинути на його процесуальну поведінку, що зашкодить кримінальному провадженню. Крім того існують ризики того, що обвинувачений, потрапивши на волю, знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на потерпілого, свідків, та продовжить свою злочинну діяльність, для здійснення якої прибув на територію України, а саме прийме участь у діяльності банди, яка не припинила свою діяльність досі, у зв`язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати вказану ухвалу та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що, не зважаючи на практику ЄСПЛ, всі клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за своїм змістом є тотожними та не містять викладу нових обставин, які б виправдовували доцільність тримання ОСОБА_7 під вартою. Адвокат зазначає, що обвинувачений має на території України постійне місце проживання, у зв`язку з чим, до нього може бути застосований цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 року від 13.06.2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_11 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в судді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно зазначатися про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою за клопотанням прокурора було враховано, що на данний час існує ризик того, що обвинувачений, будучи громадянином Російської Федерації та не маючи на території України тісних соціальних зв`язків, місця роботи, проживання, під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі на строк до пятнадцяти років), може переховуватись від суду.

Окрім того, не було спростовано те, що потрапивши на волю обвинувачений може звязатися з іншими членами банди та повідомити їм інформацію, яка йому стала відома після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також члени банди, зокрема її організатор, зможуть вплинути на його процесуальну поведінку, що зашкодить кримінальному провадженню; ризик того, що потрапивши на волю, обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на потерпілого, свідків, та продовжить свою злочинну діяльність, для здійснення якої прибув на територію України, а саме прийме участь у діяльності банди, яка не припинила свою діяльність досі.

Також залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 , опинившись на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення під час судового провадження і на це вказують такі обставини як характер протиправних дій, у вчиненні яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра у вчиненні у тому числі особливо тяжкого злочину, а також його репутацію. Також приймаючи до уваги стан його здоров`я, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження та вік, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину.

Що стосується наявності обґрунтованої підозри та вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України, то слід зазначити наступне.

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати ОСОБА_7 із вчиненням кримінальних правопорушень (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, як і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено, запобіжний захід залишено без змін та продовжено строком на 60 діб, а саме до 14.02.2020 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

___________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Справа № 381/327/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1331/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 257 КК України

У Х В А Л А
іменем України

11 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено, запобіжнийзахід обвинуваченому залишено без змін та продовжено строком на 60 діб, а саме до 14.02.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскільки складання судового рішення потребує певного часу, колегія суддів у відповідності до ст.376 КПК України обмежується складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали в наступній редакції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено, запобіжний захід залишено без змін та продовжено строком на 60 діб, а саме до 14.02.2020 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде проголошено о 16 годині 20 хвилин 16.03.2020 року.

С У Д Д І :

____________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4