ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/771/20 Справа № 932/4728/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2020 рокупро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою ОСОБА_6 , підозрюваному за ч.2 ст.307 КК України, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Визначена застава у розмірі 52550,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
Рішення суду обґрунтовано тим, що існують ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погодився з позицією прокурора щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу правопорушника, а саме: відсутність відомостей щодо офіційно зареєстрованого місця проживання та працевлаштування, а також великий обсяг наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вилученого за місцем його мешкання під час проведення обшуку. У той же час при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, вважав за можливе визначити розмір застави з урахуванням вимог ст. 182 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду, та подав апеляційну скаргу в якій, про ухвалу слідчого судді скасувати, та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Адвокат ОСОБА_7 , просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.04.2020 року, оскільки ні підозрюваний ні захисник не отримували копію ухвали, а лише 15.05.2020 року захисник був ознайомлений з матеріалами справи.
Вважає,, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначає, що висновки слідчого судді про наявність обставин, які свідчать на користь існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий як на підставу застосування запобіжного заходу повинна бути доведена, як і повинно бути доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить уникнення цих ризиків.
Вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.184 КПК України та прокурором не було доведено та підтверджено жодними матеріалами ані наявності ризиків, ані неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, всі обґрунтування необхідності застосуванні запобіжного заходу ґрунтується виключно на припущеннях.
На думку адвоката, слідчим суддею не було прийнято до уваги те, що згідно виписки із медичної картки амбулаторного (станіонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_6 має ряд хронічних захворювань, в тому числі ВІЛ-інфекцію, ІІІ клінічна стадія та ОСОБА_8 (А І) та йому призначено прийом лікарських препаратів пожиттєво, рекомендований нагляд інфекціоніста, терапевта, а також підозрюваний переніс гострий інфаркт міокарда. Вважає, що в установах виконання покарань неможливо забезпечити належні умови лікування підозрюваного.

Заслухавши суддю - доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_6 , та його адвоката ОСОБА_7 , які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної вимоги, та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Обґрунтованими є висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або перешкоджати кримінальному провадженню у якому підозрюється,продовжити свою злочинну діяльність. Окрім того, відсутні відомості щодо офіційно зареєстрованого місця проживання та працевлаштування, а також великий обсяг наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вилученого за місцем його мешкання під час проведення обшуку.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені в клопотанні ризики мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисники, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Що стосується доводів адвоката в апеляції стосовно неможливості перебування ОСОБА_6 під вартою, остільки він має низку хронічних захворювань,- колегія суддів вважає їх безпідставними, адже хронічні захворювання у підозрюваного були виявлені та підтверджені у 2017 році, під час відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», де підозрюваний, в умовах багатопрофільної лікарні проходив лікування з 27 жовтня 2017 року по 09 січня 2018 року. Крім цього, в разі необхідності ОСОБА_6 може бути надана медична допомога у встановленому порядку за місцем тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про необхідність обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення, слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження сторони захисту, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 ,- без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду, - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Поновити строк адвокату ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3