Ухвала
іменем України
15 січня 2020 року

м. Київ
справа № 577/3475/19

провадження № 51-5363ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2019 року,
встановив:
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалою від 29 жовтня 2019 року відмовила у задоволенні клопотання захисника про направлення кримінального провадження № 0000428 від 14 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК з Вищого антикорупційного суду до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою захисник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2019 року та призначити новий розгляд

в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду.
Крім того, захисник в касаційній скарзі порушив питання про передачу вищевказаного кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені у касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2019 року, постановлена в порядку ст. 34 КПК та не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому не є судовим рішенням в розумінні ст. 424 КПК, яке може бути оскаржене в касаційному порядку.
Крім того, за змістом ст. 34 КПК рішення суду щодо вирішення питання

про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого оскарженню не підлягають, а спори про підсудність не допускаються.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Що стосується порушеного захисником питання про передачу кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів виходить з того, що відповідно до статей 434-1, 434-2 КПКпитання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 17 квітня 2018 року у справі № 13-22зн18.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника, відсутні підстави для передачі кримінального провадження на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2019 року.
Відмовити у задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про передачу кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3