УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року
м. Київ

справа № 683/3474/18
провадження № 51-2169 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тула Російської федерації та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 10200 грн.
2. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року його дії перекваліфіковано на частину 1 статті 125 КК та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. В решті вирок суду залишено без змін.
3. Суд апеляційної інстанції визнав доведеним, що 13 грудня 2018 року близько 22:20 засуджений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні салону краси «Віва» через неприязні стосунки та протиправні дії потерпілої у присутності свідків з поліетиленової пляшки, яку він узяв за місцем свого проживання, умисно розлив бензин на підлогу вказаного приміщення та тіло і одяг ОСОБА_5 , заподіявши останній легких тілесних ушкоджень.
Доводи касаційної скарги
4. У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
5. На обґрунтування своєї позиції засуджений зазначає, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував його дії за частиною 1 статті 296 КК, судові рішення ґрунтуються на недопустимих доказах.
Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. У касаційній скарзі засуджений оспорює правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення. Однак, відповідно до статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції і не вправі вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
8. Засуджений оспорює допустимість протоколів слідчих експериментів від 14 грудня 2018 року, проведених з потерпілою, свідками та засудженим, посилаючись на відсутність згоди володільця приміщення на проведення таких дій. Однак, як свідчать судові рішення, ці слідчі дії проводилися за згодою особи, яка володіла приміщенням на підставі договору оренди. Таким чином, посилання засудженого на відсутність згоди є необґрунтованим.
9. Не заслуговує на увагу посилання засудженого на недопустимість протоколу огляду місця події від 14 грудня 2018 року через те, що він проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки відповідно до частини 3 статті 214 КПК огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до цього моменту.
10. Щодо посилань засудженого на неправильну кваліфікацію його дій за частиною 1 статті 296 КК, Суд зазначає, що апеляційний суд змінив юридичну оцінку вчиненого діяння на частину 1 статті 125 КК.
11. Суд вважає, що рішення апеляційного суду належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 419 КПК.
З огляду на викладене касаційна скарга засудженого та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3