МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 березня 2020 року Справа №370/3061/19
Номер провадження № 1-кс/370/233/20
До слідчого судді 27.03.2020 року надійшло клопотання слідчого СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, а саме на земснаряд марки БВЛ 400/20, який належить ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу майна в розстрочку від 26.10.2018, для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
У ході досудового розслідування 31.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Факт викрадення земснаряду БВЛ 400/20 саме ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме показаннями потерпілого, свідків, зібраними документами.
З викладеного вбачається, що земснаряд марки БВЛ 400/20 вартістю 1140000 грн., який належить ОСОБА_4 згідно, договору купівлі-продажу майна в розстрочку від 26.10.2018, і якого будо викрадено ОСОБА_5 , є предметом протиправних посягань, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим слідчим винесено відповідну постанову про визнання даного об`єкта речовим доказом.
Враховуючи те, що в ході досудового розслідування необхідно встановити місцезнаходження викраденого земснаряда марки БВЛ 400/20 та повернути його власникові ОСОБА_4 , у даному випадку на вищевказаний земснаряд необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та може бути використане для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Необхідність, в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити долю вказаних речових доказів.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, додані до нього, слідчий суддя керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Наведеним вимогам закону клопотання не відповідає.
Так у супереч зазначеним вимогам процесуального закону, а також вимогам ст.ст. 98, 100, 110 КПК України, зазначений у клопотанні земснаряд, на який просить слідчий накласти арешт, не містить індивідуально-визначених ознак, передбачених Порядком ведення Державного суднового реєстру України і суднової книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1069 від 26.09.1997 року, що позбавляє слідчого суддю вирішити питання його арешту з цих підстав.
Крім цього, у порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні не вказаний реальний власник вказаного земснарядку та не додано належних документів на підтвердження права власності вказаної особи на цей земснаряд, що позбавляє суд можливості повідомити про розгляд даного клопотання власника майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи зазначене, клопотання про накладення арешту у даному кримінальному провадженні слід повернути прокурору, що його погоджував, для усунення вказаних недоліків.
Керуючись вимогами ст. 170, 172, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Копію ухвали надіслати до Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1