КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08.10.2019 задоволено клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та накладено арешт у кримінальному провадженні №0001702 від 30.09.2019 на транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебував у користуванні ОСОБА_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 автомобіль марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , із позбавленням користувача даного майна права на користування, розпорядження та його відчуження.
Зобов`язано ОСОБА_10 зберігати вищевказане майно за місцем його проживання: АДРЕСА_2 .
Зобов`язано ОСОБА_10 за першої потреби органу досудового розслідування надати автомобіль марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 для проведення експертного дослідження.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив постановити ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що слідчим під час тимчасового вилучення автомобіля не було надано копію протоколу особі, у якої вилучено майно.
Наданий на адвокатський запит протокол огляду місця події від 29.09.2019 не відповідає вимогам ст. 104 КПК України, оскільки не містить відомостей про послідовність дій, у ньому не зазначено, на якій підставі під час зупинки транспортного засобу проведено його огляд. У протоколі відсутня графа для зауважень та доповнень. Протокол не містить відомостей про всіх осіб, які були присутні під час проведення процесуальної дії; не зазначено повністю прізвище, ім`я та по-батькові присутнього спеціаліста; не містить даних про характеристики технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась фіксація процесуальної дії, його серію, номер, марку, назву, та інші дані.
До клопотання про арешт майна слідчим не додано матеріали фотофіксації огляду місця події та постанову про визнання вилученого автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію речовими доказами. Вказану постанову надано лише у судовому засіданні 08.10.2019 під час розгляду клопотання.
Апелянт зазначав, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є предметом злочину за вказаною статтею, а тому не може бути визнано речовим доказом та на нього не може бути накладено арешт.
Крім того, посилався на недотримання слідчим передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України строків для звернення із клопотанням про арешт майна, оскільки майно вилучено 29.09.2019, тоді як з клопотанням про арешт автомобіля слідчий звернувся лише 02.10.2019. При цьому, питання про поновлення строку розгляду клопотання про арешт майна слідчим не порушувалось та слідчим суддею не розглядалось.
Підставою накладення арешту на автомобіль є необхідність збереження речових доказів, проте клопотання слідчого та ухвала слідчого судді не містять даних про те, які сліди містить на собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, або яким чином воно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину.
Крім того, апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику та за відсутності ОСОБА_7 , на день подання апеляційної скарги копія оскаржуваної ухвали йому не надіслана, у зв`язку з чим просив поновити строк апеляційного оскарження.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліціїв Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001702 від 30.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, 30.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0001702 про те, що 29.09.2019 о 13 год. за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична виявлено автомобіль «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 зі слідами зміни номеру кузову (ЄО 23400).

Згідно протоколу огляду місця події старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 від 29.09.2019, виявлено та вилучено: авто «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Постановою слідчого слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001702 від 30.09.2019 вилучений за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 30, транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 .
02.10.2019 слідчий СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся із клопотанням до Ірпінського міського суду Київської області про накладення арешту на транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебував у користуванні ОСОБА_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08.10.2019 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт у кримінальному провадженні №0001702 від 30.09.2019 на транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебував у користуванні ОСОБА_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, а тому вважав необхідним накласти арешт з метою збереження речових доказів, оскільки незастосування зазначеного заходу призведе до пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно частин 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, та приймаючи рішення про передачу автомобіля марки «Ауді А6» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , із позбавленням користувача даного майна права на користування, розпорядження та його відчуження, слідчий суддя вийшов за межі клопотання слідчого, у якому порушено питання лише про накладення арешту на вищевказане майно.
Приймаючи рішення про передачу автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зберігання ОСОБА_10 , слідчий суддя не врахував вимоги ст. 100, ч. 5 ст. 173 КПК України, якими не передбачено вирішення слідчим суддею питання про передачу на зберігання речових доказів, вилучених стороною кримінального провадження для особи, у користуванні якої перебувало таке майно.
Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим суддею, у порушення ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглянуто без повідомлення власника автомобіля марки «Ауді А6» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_7 . Даних про те, що розгляд клопотання слідчого у відсутності власника майна необхідний з метою забезпечення арешту майна, ухвала слідчого не містить.

За таких обставин, ураховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна слідчим суддею розглянуто без з`ясування всіх обставин, передбачених ст.ст. 172, 173 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалуслідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 жовтня 2019 року, якою накладено арешт на транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 автомобіль марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , із позбавленням користувача даного майна права на користування, розпорядження та його відчуження, зобов`язано ОСОБА_10 зберігати вищевказане майно за місцем його проживання: АДРЕСА_2 , та за першої потреби органу досудового розслідування надати автомобіль марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 для проведення експертного дослідження, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3