Справа № 385/1125/19
Провадження № 1-кп/386/21/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 11.05.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей та повнолітніх утриманців не маючого, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, закордонного паспорта не маючого, майна у власності не маючого, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) такого, що не має судимості,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, за таких обставин.

01 травня 2019 року близько 01 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки майна у домоволодінні ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 . 01 травня 2019 року близько 02 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , підійшов до вхідних дверей приміщення гаража, яке не було зачинене на запираючі пристрої, відчинив вхідні двері та таємно зайшов в приміщення, звідки таємно викрав дитячий електричний автомобіль «EХTREME Speed Star» вартістю 2450 грн., внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на зазначену суму. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд - продав ОСОБА_6 за 300 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що злочин вчинив за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Так, 01 травня 2019 року близько 01 год. у нього виник умисел на таємне викрадення дитячого електричного автомобіля з домоволодіння ОСОБА_5 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він прийшов до житлового будинку, який належить Завірюсі, де проник в приміщення гаража, двері якого не були зачинені на запираючі пристрої та викрав зазначений дитячий електричний автомобіль, який продав ОСОБА_6 за 300 грн. На даний час автомобіль повернуто потерпілому, потерпілий до нього жодних претензій не має, більше вчиняти злочин не буде, щиро розкаюється у скоєному.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді та документів про місце зберігання речових доказів, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позицій, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, вказаних в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена, вважала за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням двох років іспитового строку.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, жодних претензій до обвинуваченого не заявив, в тому числі не подав цивільний позов. В поданій письмовій заяві, зазначив, що до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру не має.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії за цією нормою, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 цього Кодексу є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючими покарання обставинами відповідно до ст. 67 КК України для обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з довідкою про склад сім`ї №1963 та довідкою-характеристикою №1964, виданих 16.05.2019 Гайворонською міською радою Гайворонського району Кіровоградської області, обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, скарги до міської ради відносно ОСОБА_4 не надходили, до складу його сім`ї входить мати ОСОБА_7 (а.с. 28-29).

Відповідно довідок Гайворонської центральної районної лікарні Кіровоградської області №109 та №73 від 16.05.2019, ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 26-27).

Заключенням спеціальної комісії по наркологічним оглядам Гайворонської центральної районної лікарні Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_4 алкогольною та наркотичною залежністю не страждав та лікування не потребує (а.с. 30).

Згідно з вимогами МВС України і ГУНП в Кіровоградській області, копій вироків Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 по справі №385/1830/14-к та від 16.08.2017 по справі №385/354/17, з урахуванням повідомлення Гайворонського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області від 30.07.2019 та копії квитанції про сплату штрафу в розмірі 1700 грн., ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України, такий, що не має судимості (а.с. 31-43).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про його особу, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, майна у власності не має, не одружений, дітей не має; вчинив умисний закінчений злочин, яких відноситься до категорії тяжких злочинів; вчинив злочин будучи таким, що не має судимості; за місцем проживання характеризуються посередньо; наявність обставин, які пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; наявність обставини, яка обтяжує покарання, до якої відноситься вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; розмір завданих збитків та відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого; ставлення обвинуваченого до скоєного.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинуваченого наданої Гайворонським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с. 66-68).

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі, а саме дитячий електричний автомобіль «EХTREME Speed Star», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити йому як власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1