В И Р О К
іменем України
Справа № 126/1933/19

Провадження № 1-кп/126/376/2019

"19" грудня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження №0000390 від 02.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 09 березня 201 1 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 27 квітня 2012 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14 листопада 2014 року з Могилів-Подільської виправної колонії Вінницької області (№114) по відбуттю строку покарання;

- 18 травня 2016 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку терміном 3 роки;

- 29.05.2016 року, 31.03.2017 року, 14.05.2018 року, 21.05.2018 року та 31.07.2019 року відносно якого до Бершадського районного суду Ввінницької області Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15 липня 2019 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебував в приміщенні відділення ТОВ НВП «АРГОН» супермаркету «Грош-експрес 23», яке розташоване в м. Бершадь Бершадського району Вінницької області по вул. Юрія Коваленка, 4. В подальшому, у нього виник умисел на вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей. Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку чужого майнна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні насліди, у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих, мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу, із торгових полиць супермаркету, де продаються алкогольні напої скоїв крадіжку однієї пляшки горілки ТМ «Smirnoff» асортиментного ряду «Red» міцністю 37,5 % об`ємом 0,5 літра, яку заховав у свої штани та виніс з приміщення магазину.

Згідно висновку експерта №5418/19-21 від 13 серпня 2019 року, ринкова вартість однієї пляшки горілки ТМ «Smirnoff» асортиментного ряду «Red» міцністю 37,5 % ємкістю 0,5 літра на момент вчинення злочину склала 271 грн. 48 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ НВП «Аргон» майнову шкоду на суму 271 грн. 48 коп.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що ним вчинено злочини середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом враховано що обвинувачений формально позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Згідно наданих суду документів є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні мати ОСОБА_5 , яка являється інвалідом ІІІ групи та малолітнього сина 2018 року народження.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді арешту, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, відповідних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену, в установленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин.

Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було скоєно 15 липня 2019 року, тобто до винесення щодо нього вироку Бершадського районного суду від 15 серпня 2019 року, при обранні міри покарання, необхідно застосовувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів, повністю приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставини, яка обтяжує покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин, застосовуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України, повністю приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду у вигляді позбавлення волі з урахуваннм вимог ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, як достатнє для виправлення засудженого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 157 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України,суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 за правилами ст. 72 КК України шляхом повного складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 15.08.2019 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 15.08.2019 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення даного вироку, тобто з 19.12.2019 року.

Речові докази DVD диск «Artex» PSP332WB27052345 4, який прилучено до матеріалів кримінального провадження №0000390 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 157 грн. ( сто п`ятдесят сім грн. 00 коп.) витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1