Справа № 755/9434/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007059 від 22 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на час вчинення злочину не судимої, але засудженої 23 вересня 2019 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 358 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2017 року у нічний час доби ОСОБА_6 перебувала біля земельної ділянки АДРЕСА_3 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.
В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання матеріальні цінності, що знаходяться у будинку АДРЕСА_3 . Про свої злочинні наміри ОСОБА_6 розповіла особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та запропонувала їй спільно вчинити дане кримінальне правопорушення, на що остання надала свою згоду.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, через вхідні двері, без дозволу власника, незаконно проникнули до будинку АДРЕСА_3 . Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 спить, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх не спостерігає, ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, таємно викрала майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки Айфон 6С, імеі НОМЕР_1 , вартістю 16000 гривень, та золотий ланцюжок з хрестиком, вартістю 27000 гривень, що висів на шиї у потерпілого.
Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_6 разом із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, тримаючи при собі викрадене майно, вийшли з будинку та з місця вчинення злочину зникли. В подальшому ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи за невстановленою адресою, отримала від свого знайомого паспорт громадянки України, серія НОМЕР_2 , виданого Сакським МРВ ГУ МВС України у АР Крим 14 червня 2005 року на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , та зберігала вказаний документ за адресою АДРЕСА_5 .
01 березня 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою підроблення вищевказаного паспорта, видалила з нього первинну фотокартку, яка була вклеєна у паспорт на сторінці №3, та на вказане місце власноручно наклеїла власну фотокартку з метою подальшого використання.
Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової технічної експертизи документів за № 8-4/477 від 23 березня 2017 року:
«У тексті документа паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зміни не вносились.
На 3-й сторінці паспорта гр-на України серії НОМЕР_2 , виданому на ім`я ОСОБА_13 , мала місце переклейка фотокартки».
Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтвердила фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, вину визнала повністю, щиро розкаялась. Показала, що ввечері 21 лютого 2017 року вона випадково познайомилась з ОСОБА_11 та за його пропозицією приїхала до нього додому до будинку АДРЕСА_3 . Після спілкування та вживання спиртних напоїв, ОСОБА_11 заснув, а вона пішла з будинку. Вже на вулиці в неї виник умисел вчинити крадіжку. Вона зателефонувала подрузі і вони разом таємно зайшли до будинку з метою крадіжки. Зайшовши в будинок, вони впевнилися, що потерпілий спить і ніхто не бачить їх дії. Вони забрали у потерпілого мобільний телефон та ланцюжок і втекли з будинку. Згодом викрадені речі в них забрав її знайомий. Через декілька днів вона сама звернулася до поліції та розповіла про злочин. Також, вона отримала від свого знайомого паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_13 . Через деякий час вона видалила з нього фотокартку та вклеїла власну з метою подальшого використання при здачі речей до ломбарду. Вона щиро кається, просить її суворо не карати, а дати можливість виправитися та виховувати маленького сина.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 358 КК України, винність ОСОБА_6 підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених у судовому засіданні письмових доказів та показами потерпілого.
Будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що 21 лютого 2017 року він на своєму автомобілі марки «Пежо 307» їхав з роботи. Біля дороги стояла дівчина, як він тепер знає ОСОБА_14 , та намагалась зупинити автомобіль для того, щоб її підвезли. По дорозі вони розговорилися і вона погодилася поїхати до нього додому випити коньяку. В будинку, вони випивали, спілкувалися. Згодом він втомився та заснув. Коли він зранку прокинувся, то виявив відсутність своїх речей, викликав поліцію. Він не має до ОСОБА_6 претензій, а з приводу призначення покарання обвинуваченій поклався на розсуд суду.
Як вбачається з даних, що містяться:
-у протоколі огляду події та ілюстративних таблиць до нього від 21 лютого 2017 року: був оглянутий двоповерховий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Вхід до будинку здійснюється через металеві двері, які обладнані врізаним замком. На момент огляду вказаний замок ознак пошкодження не мав. У будинку обстановка не порушена, у кімнаті на столі знаходяться їжа та закуски, були також виявлені та вилучені жіночі лосини, бюстгальтер, джемпер;
-у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 25 лютого 2017 року про те, що потерпілий ОСОБА_11 , в присутності понятих, серед пред`явлених чотирьох осіб, впізнав особу під номером №2 як особу, яка 21 лютого 2017 року вчинила щодо нього злочин. Згідно додатку до протоколу, під № 2 для впізнання була пред`явлена ОСОБА_6 . Ця слідча дія фіксувалася за допомогою технічних записів, диск з записом постановою слідчого від 25 лютого 2017 року був визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження.;
-у листі ПТ «Ломбард «Кредит юніон» № 99/3 від 15 березня 2017 року про те, що 21 лютого 2017 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здав до ломбарду мобільний телефон марки IРhone 6С 16 GB, серійний номер НОМЕР_1 , та ланцюг золотий, загальною вагою 14,26 грамів, чистою вагою 14,2 грама;
-у протоколі огляду предметів від 11 квітня 2017 року, а саме : слідчим було оглянуто компакт-диск CD-R із записом відеокамери за 21 лютого 2017 року моменту закладу ланцюжка до ломбардного відділення, що розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе 57/38, зафіксовано, що о 12 годині 58 хвилин до ломбардного відділення заходить чоловік з бородою та вусами, який підходить до віконця ломбарду, здає золотий ланцюжок, який тримав у руках, та передає паспорт. О 13 годині 03 хвилини представник ломбардного відділення повернув чоловіку паспорт та грошові кошти. Після чого вказаний чоловік перерахував грошові кошти та вийшов з вказаного відділення;
-у довідці ПП « ОСОБА_16 » зазначено, що вартість мобільного телефона Айфона 6С, об`ємною пам`яттю 16 ГБ, який був у користуванні, станом на 21 лютого 2017 року становить 16 000 гривень;
-у протоколі огляду місця події від 05 березня 2017 року об`єктом огляду є квартири АДРЕСА_7 . В даному приміщенні виявлено паспорт громадянки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ушкодженням фотокартки;
-у висновку судової технічної експертизи документів за № 8-4/477 від 23 березня 2017 року: «У тексті документа паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зміни не вносились. На 3-й сторінці паспорта громадянина України, серїї НОМЕР_2 , виданому на ім`я ОСОБА_13 , мала місце переклейка фотокартки».
Оцінюючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатніми для прийняття рішення по кримінальному провадженні.
Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_14 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 358 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в житло; та своїми умисними діями вчинила підробку офіційного документа, який видається установою, яка має право видати такі документи і який надає права, з метою його використання.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка визнала свою вину у вчинених злочинах, щиро розкаялася, офіційно не працює, заміжня, на час вчинення злочину не судима, однак, засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року до покарання у виді позбавлення волі, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_14 , - суд визнає щире каяття обвинуваченої та наявність у неї на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, які, у відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_14 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_14 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та для запобігання вчинення нових злочинів як нею, так і іншими особами.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 злочини, за які вона засуджується цим вироком, вчинила до постановлення щодо неї вироку Шевченківського районного суд м. Києва від 23 вересня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, яким вона засуджена до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, - то остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити із застосуванням вимог ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування положень ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.
Поряд з цим, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, що діяла станом на час вчинення кримінального правопорушення, та з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2018 року у справі № 663/537/17, про те, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року(включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, необхідно зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 термін її попереднього ув`язнення, а саме з моменту фактичного затримання 01 червня 2018 року до набрання цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді утримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат вирішено відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_17 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 358 КК України - у виді 3 місяців арешту.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_18 покарання у виді 3 (трьох ) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, а саме, за вчинення яких ОСОБА_19 засуджена цим вироком, та злочину, за вчинення якого вона засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року до позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_18 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_18 з часу її затримання, а саме з 01 червня 2018 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_18 в строк відбування покарання термін її попереднього ув`язнення, а саме з 01 червня 2018 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Речові докази:
- лосини, джемпер, бюстгальтер, пасок, які знаходяться у пакеті Експертної служби МВС України № 2050306 і передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП у місті Києві знищити; компак-диск CD-R на якому зафіксований запис проведення пред`явлення потерпілому ОСОБА_11 для впізнання особи, компак-диск CD-R на якому зафіксований запис проведення пред`явлення свідку ОСОБА_20 для впізнання особи, компакт-диск CD-R на якому зафіксований запис з відеокамери станом на 21 лютого 2017 року (момент закладу ланцюжка), що розташована в середині ломбардного відділення за адресою: АДРЕСА_8 , - які приєднані до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № 10-1/249 від 16 червня 2017 року) у розмірі 6989 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 84 копійки; за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № 830/д від 02 березня 2017 року) грошові кошти у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень 50 копійок; за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта № 8-4/477 від 23 березня 2017 року) грошові кошти у розмірі 1320 (одна тисяча триста двадцяти) гривень 60 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Київської апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженою, яка знаходиться під вартою, в той же термін з моменту його отримання.
Вирок набирає законної сили після спливу строку для його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_6 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1