Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/209/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001196, на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ, Кіровоградської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.07.2002 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 26.03.2003 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 21.10.2005 року умовно-достроково на підставі постанови Джержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на 1 рік 2 місяці 25 днів;
- 09.03.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком на 2 роки з вирахуванням 20 % заробітку;
- 05.09.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 15 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 12.12.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився з місць відбування покарання 25.11.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 23.02.2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2018 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_7 ,

- адвоката ОСОБА_8 ,

- обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за таємне викрадення чужого майна,вчинене повторно, за наступних обставин.
04 липня 2018 року, у нічний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де вирішив заночувати. Зайшовши на восьмий поверх вказаного будинку, ОСОБА_6 попрямував до кухні загального користування, яка розташована у кінці коридору.
Перебуваючи в приміщенні кухні загального користування на 8 поверсі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 побачив мобільний телефон марки "Lenovo A1010a20", білого кольору, який привернув його увагу, як джерело незаконного збагачення. У подальшому ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки "Lenovo A1010a20", білого кольору вартістю 1550 гривень, в якому була сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартість якої встановити не вдалось, та флеш-карта на 8 гб. вартістю 125 гривень, загальною вартістю 1675 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1675 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати, справу направити до того ж суду в іншому складі для вивчення всіх обставин справи. Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України з 31.07.2017 з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд першої інстанції не дослідив в повному об`ємі докази у справі; не виявив відсутність доказів його причетності до вчинення даного кримінального правопорушення, а також не виконав вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, та в дебатах і у останньому слові просили задовольнити апеляцію, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляції, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду показав, що телефон він знайшов. Крім цього показав, що він раніше проживав по АДРЕСА_3 . У той день він пішов до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає на сьомому поверсі будинку АДРЕСА_2 . На восьмому поверсі цього будинку стояв диван, на полу він побачив телефон марки «Lenovo», білого кольору. Телефон був розібраний, розряджений без сім-карти. Коли піднімався та спускався з поверху на поверх, то бачив, що телефон мигає. Він взяв телефон, почекав до ранку, але ніхто не виходив. З будинку він вийшов приблизно о 5 годині 30 хвилин. Потім, взявши паспорт, зарядив телефон, пішов та здав його у ломбард. За телефон він отримав 800 грн. З потерпілою він не був знайомий. Вона не надавала йому дозволу брати телефон.
Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина доводиться дослідженими доказами, а саме:
Потерпіла ОСОБА_11 у суді першої інстанції показа, що дійсно у неї був викрадений телефон марки «Lenovo», білого кольору. Цей телефон їй подарували. Коштував він приблизно 2000 грн. Вона користувалась ним близько півроку. На телефоні було незначне пошкодження скла. Її телефон стояв на зарядці на кухні, яка з дозволу власника переобладнана з вестибюлю та яка перебуває у користуванні їхньої сім`ї. Двері на кухню були не зачинені. О 9 годині ранку вона звернулися до поліції та повідомила про крадіжку телефону. Згодом поліція встановила ломбард до якого здали телефон, але на той час його вже придбали та вивезли в інше місто. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_12 , у суді першої інстанції показала, що вона впізнала ОСОБА_6 , по фотографії, як особу, яка здавала телефон марки «Lenovo», білого кольору. Вона перевірила його паспорт. За телефон йому видали кошти у сумі 800 грн. Протягом двох тижнів його не було. За номером телефону, який повідомив ОСОБА_6 він не відповідав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.07.2018 року підтверджується, що ОСОБА_9 повідомила про те, що невідома особа в період часу з 22:00 год 04.07.2018 року по 07:00 год 05.07.2018 року викрала у неї з помешкання за адресою: АДРЕСА_4 (3-4) мобільний телефон Lenovo.( а.с. 183).
Протоколом огляду місця події від 05.07.2018 року, яким зафіксовано проведення огляду домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 (3-4) ( а. с. 184).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2018 року зафіксовано, що ОСОБА_12 , кредитний експерт ломбарду по вул. Героїв України, б. 10 впізнала особу на фото № 1, яка заклала телефон Lenovo. ( а.с. 186-187).
Висновком експерта ОСОБА_13 від 30.07.2018 року (а. с. 77-82), призначеної на підставі ухвали слідчого судді від 27.07.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість станом цін на 05.07.2018 року, викраденого майна, не представленого на експертизу становить: мобільного телефону марки "Lenovo A1010a20", білого кольору, придбаного у квітні 2017 року - 1550 гривень; сім-карти мобільного оператора «Київстар», вартість якої встановити не вдалось, у зв`язку із відсутністю методичної літератури по оцінці стартових пакетів; флеш-карти на 8 гб. - 125 гривень.

Аналізуючи вище наведені докази, зокрема кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, на переконання судової колегії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, апеляційний суд констатує, що жоден наданий суду першої інстанції доказ не залишився поза його увагою, порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено.
За наведених вище обставин, апеляційний суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та такі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст.185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України.
Так судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин. Як особа обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив злочин будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. За місцем проживання щодо нього скарг від сусідів не надходило.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який неодноразово судимий за корисливі злочини, вчинив злочин в період іспитового строку, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, визначене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України із врахуванням положень ст.71 КК України, яке є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого з приводу зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України з 31.07.2017 з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Оскільки, суд першої інстанції при зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строку відбування покарання, повною мірою дотримався вимог закону та зарахував ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, виходячи з того, що злочин останнім було вчинено 04 липня 2018 року, тобто на час дії редакції ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Враховуючи зазначене колегія суддів не погоджується з апеляційними вимогами обвинуваченого з приводу зарахування строку попереднього ув`язнення.

Таким чином, з урахуванням наведених вище підстав, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року щодо нього, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4