КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2681/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року, задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10.06.2020 року включно, але не більше строку досудового розслідування.
Визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 000 000, 00 гривень, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, а саме:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є не обґрунтованою, а викладені в ній доводи, щодо обґрунтованості підозри, наявності ризиків, недостатності підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідають фактичним обставинам, які були встановлені під час розгляду клопотання, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є надто суворим, а альтернативний запобіжний захід, а саме розмір застави, є завідомо непомірним.
Також апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчим суддею, у відповідності п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України не було встановлено доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 289 КК України, а саме участь ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів у складі організованої групи, виконуючи роль керівника.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
17.03.2020 року складено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 19.03.2020 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2020 року підозрюваного ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 191 КПК України.
26.03.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК, у розмірі 1 008 960 грн. на строк до 17.05.2020 року включно.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 17.05.2020 року, але у зв`язку з особливою складністю даного провадження, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки для цього необхідно провести ряд процесуальних дій, крім того підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.
Також сторона обвинувачення зазначила, що залишилися актуальними ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозру ОСОБА_7 орган досудового розслідування обґрунтовує даними, які містяться у: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також показання ОСОБА_11 , в яких остання зазначає про обставини незаконного заволодіння її транспортним засобом автомобілем Mazda СХ 5 сірого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; протоколі огляду місця події від 06.11.2019; заяві потерпілої ОСОБА_11 про добровільну видачу та доручення до матеріалів кримінального провадження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Mazda СХ 5 сірого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; показаннях свідка ОСОБА_12 ; показаннях свідка ОСОБА_13 ; протоколі огляду оптичного носія «CD-R», виданого ГБК «Автомобіліст», в якому зафіксовано 06.11.2019 о 04.56 год. на територію вказаного гаражного кооперативу заїжджає автомобіль Mazda СХ 5 сірого кольору, на якому знаходяться реєстраційний номер НОМЕР_3 ; протоколі огляду комплексної системи відеоспостереження м. Києва, відповідно до якого на даху автомобіля Mazda СХ 5 сірого кольору, реєстраційний номер. НОМЕР_2 знаходиться люк, а салон вироблений з матеріалу білого кольору схожого на шкіру, в свою чергу на даху автомобіля Mazda СХ 5 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 люк відсутній, а салон вироблений з матеріалу темного кольору схожого на шкіру. Крім цього, в даному протоколі зазначено, що на даху автомобіля, який заїжджав 06.11.2019 о 04 год. 56 хв. на територію ГБК «Автомобіліст» наявний люк, а салон вироблений з матеріалу білого кольору схожого на шкіру; протоколі за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді обстеження публічно недоступного місця гаражного приміщення № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколі за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді обстеження публічно недоступного місця автомобіля Mazda СХ 5, VIN НОМЕР_1 ; протоколі за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді візуального спостереження за ОСОБА_7 ; протоколі за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи в салоні автомобіля Mazda СХ 5; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколі проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_14 ; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також показання ОСОБА_15 , в яких остання зазначає про обставини незаконного заволодіння її транспортним засобом автомобілем KIA Sportage червоного кольору, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; протокол за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді візуального спостереження за автомобілем Toyota Venza, реєстраційний номер НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_10 ; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також показання ОСОБА_16 , в яких останній зазначає про обставини незаконного заволодіння її транспортним засобом автомобілем KIA Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_8 , білого кольору, 2019 року випуску, VIN НОМЕР_9 ; протокол за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді візуального спостереження за ОСОБА_10 .
08.05.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10.06.2020 року включно, але не більше строку досудового розслідування із визначенням підозрюваному ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 000 000, 00 гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, які визначені даною ухвалою.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинення злочину, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 1 000 000 гривеньу національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисників про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
З приводу тверджень сторони захисту про неврахування слідчим суддею доводів захисника і підозрюваного щодо необґрунтованості підозри та даних про особу підозрюваного, слід зазначити, що з оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора, підозрюваного та захисника. В оскаржуваній ухвалі детально описані доводи сторони захисту та мотиви, з яких слідчий суддя не погодився з ними. Описані та проаналізовані дані, які характеризують особу підозрюваного та їм надана відповідна оцінка. Слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали врахована неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник, зокрема те, що застосований слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 000 000 гривень є завідомо непомірним для підозрюваного, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, розмір якої з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його непомірним немає.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10.06.2020 року включно, але не більше строку досудового розслідування із визначенням підозрюваному ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 000 000, 00 гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, які визначені даною ухвалою, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4