Справа № 199/730/20
ВИРОК
іменем України

21.02.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000050 від 10.01.2020 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який має непогашені судимості за вироками:

1) 09.12.2005 Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, яким призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу у розмірі 1700 гривень. Звільнення: 25.12.2006 на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк: 3 місяці 23 дня;

2) 16.10.2009 Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України. яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнення: 27.06.2014 за відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2020 приблизно о 00:01 годині ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 перебував біля будинку № 73 за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб та для ОСОБА_4 - повторно, реалізуючи який, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 відкрито заволодіти майном, що належить ОСОБА_6 , на що ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду.

Реалізовуючи спільний злочинний намір, направлений на грабіж, 09.01.2020 приблизно о 00:05 годині ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 прибули до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , де на той момент проживав ОСОБА_6

09.01.2020 близько 00:06 години, перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_3 подзвонив у двері вищевказаної квартири, які відчинила власниця квартири ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_7 пройшли до приміщення квартири та направився до зальної кімнати, де на дивані відпочивав ОСОБА_6 . В цей момент ОСОБА_4 залишився в коридорі вказаної квартири, відповідно до раніше досягнутої домовленості, де почав спостерігати за оточуючою обстановкою.

В свою чергу, ОСОБА_3 , реалізуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний намір, знаходячись в зальній кімнаті вказаної вище квартири, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, наніс лежачому на дивані ОСОБА_6 не менше трьох ударів кулаком правої руки в область лівої частини голови, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох саден у лівій скронево-тімяній області (на 2.5 см вгору від лівої надбрівної дуги), в передвушній області ліворуч, в лобній області ліворуч та нижньої губи, синця у лівій лобно-скроневій області (як кожне окремо), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Після цього, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, стягнув потерпілого з дивану та, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого та оточуючих, відкрито витяг із правої кишені штанів, одягнутих на потерпілому, мобільний телефон марки «HUAWEI» модель «CUN U 29».

Доводячи спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , який діяв повторно, з місця вчинення злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1515 гривен.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені повторно, за попередньої змовою групою осіб.

Допитавши обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про винність обвинувачених у вчиненні інкримінованих діянь при вищевикладених обставинах.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він разом із ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_7 в квартирі останньої, відкрито викрали мобільний телефон у ОСОБА_6 . Зокрема, він пройшов до приміщення кімнати, де перебував потерпілий, наніс йому удари в область голови, після чого заволодів його мобільним телефоном. В подальшому ОСОБА_4 заклав цей мобільний телефон в ломбарді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він дійсно він разом із ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 . Так, він разом із ОСОБА_3 з дозволу ОСОБА_7 перебував в квартирі останньої, де ОСОБА_3 наніс удари потерпілому ОСОБА_6 , після чого заволодів його мобільним телефоном, який він в подальшому заклав до ломбарду за 250 гривень на своє ім`я, гроші витратили на власні потреби, про що він жалкує та просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він пам`ятає, як обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому удари, в той час як він лежав в спальній кімнаті, після чого викрав у нього мобільний телефон. На цей час він не має претензій до обвинувачених, оскільки мобільний телефон йому повернутий.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 10.01.2020 потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото під № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження та викрала його телеон.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2020 свідок ОСОБА_8 впізнала на фото під № 3 ОСОБА_4 , як особу, яка заклала мобільний телефон до ломбарду за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 1.

Як слідує з висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №159е від 15.01.2020 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох саден: у лівій скронево-тім`яній області (на 2,5см вгору від лівої надбрівної дуги), в передвушній області ліворуч, в лобній області ліворуч та нижньої губи; синця у лівій лобно-скроневій області; різаної рани внутрішньої поверхні правого колінного суглобу. Виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, могли бути спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя в короткий проміжок часу. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені від не менш як 3-х механічних дій.

У відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 191/20 від 18.01.2020 ринкова вартість мобільного телефону марки «HUAWEI» модель «CUN U 29» станом на 09.01.2020 складає 1515 гривень.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2020 свідок ОСОБА_7 показала про обставини нанесення ОСОБА_3 ударів потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2020 потерпілий ОСОБА_6 також розповів та показав, як ОСОБА_3 наносив йому тілесні ушкодження та заволодів його майном.

Як слідує з протоколу огляду предмета від 30.01.2020 в приміщенні ломбарду, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський,1 оглянуто мобільний телефон марки «HUAWEI» модель «CUN U 29», який визнано речовим доказом та повернуто потерпілому.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченими своє вини; 2) щире каяття обвинуваченими у вчиненому; 3) активне сприяння обвинуваченими в розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, має непогашені судимості, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, оскільки обвинуваченим призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим, відсутність обставин, які обтяжують їм покарання, приймаючи до уваги думку потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинувачених, суд вважає доцільним надати можливість виправитися обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без реального відбування покарання, встановивши обвинуваченим на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній - домашній арешт у період з 21:00 години до 07:00 години.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити колишній - домашній арешт у період з 21:00 години до 07:00 години.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи, в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи, в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон марки «HUAWEI» модель «CUN U 29» - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1