Справа № 751/7928/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/357/20
Категорія - ч.1 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004462 від 30 липня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2020 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 628 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 29 липня 2019 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, біля входу у 2-й під`їзд будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з лавки, таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone 6», з вбудованою пам`яттю об`ємом 16 Gb, модель «А 1586», вартістю 2119 грн 20 коп., що належав ОСОБА_9 , чим заподіяв матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити з підстав недоведеності винуватості його підзахисного у вчиненні інкримінованого злочину.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не надав належної оцінки показанням ОСОБА_8 , який своєї вини у вчиненні крадіжки мобільного телефону не визнав, вказуючи на відсутність умислу на викрадення телефону. ОСОБА_8 помітив телефон на лавці біля під`їзду і за відсутності поруч будь-яких сторонніх осіб, забрав його, оскільки вважав, що хтось його загубив. На телефонні дзвінки, які надходили на телефон він відповісти не міг, оскільки не знає як це робити. Через 40 хвилин після знахідки до нього під`їхали працівники поліції з потерпілим, він відразу добровільно видав телефон, за час, що минув не намагався сховатися чи позбутися телефону.

Адвокат вважає, що до показань свідка ОСОБА_10 необхідно поставитися критично, як до суперечливих та нелогічних. У випадку перебування свідка на місці події на відстані 2-5 метрів від лавки, де лежав телефон та ключі, свідок не могла не помітити, що повз неї на відстані одного метра проходить стороння людина. Свідка поряд з місцем, де був залишений телефон, не було, її показання мають бути визнані недопустимим доказом у кримінальному провадженні, так само як і протокол слідчого експерименту за участі свідка.

Данні слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній повідомив, що телефон і ключі він поклав на лавці, тоді як свідок ОСОБА_10 зазначала, що телефон і ключі потерпілий передав їй в руки, також не доводять винуватості ОСОБА_8 , який наміру на викрадення не мав, підібрав речі, які загубили.

Апелянт вказує на неповноту судового слідства, так як при посиланні на матеріали кримінального провадження як на належні та допустимі докази, що доводять винуватість ОСОБА_8 , не навів обґрунтувань того, що саме вони доводять і яким саме чином спростовують показання обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Крадіжка чужого майна завжди полягає в активній поведінці і означає незаконне, безоплатне таємне вилучення чужого майна поза волею власника.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 29 липня 2019 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. біля входу у 2-й під`їзд будинку АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_9 допомагав батькові заносити вікна на п`ятий поверх, а свої речі мобільний телефон марки «Iphone 6», з вбудованою пам`яттю об`ємом 16 Gb, модель «А 1586», вартістю 2119 грн 20 коп. та ключі від автомобіля залишив під наглядом дружини батька ОСОБА_10 , яка гуляла біля під`їзду з дитиною.

Коли занесли вікна і потерпілий вирішив забрати телефон та ключі, їх не виявилося на місці. Свідок ОСОБА_10 не бачила сторонніх осіб і відходила від лавки, де залишила ключі та телефон на 2-3 метри, щоб слідкувати за дитиною, яка переміщалася уздовж огорожі. Нікого стороннього вона не бачила, відходила від під`їзду на 2-3 метри і на нетривалий час, не більше трьох хвилин.

Захисна версія обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що коли він підійшов до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , побачив на лавочці мобільний телефон та ключі, вирішив, що їх хтось міг забути і тому привласнив, не відповідає фактичним обставинам справи та поведінці обвинуваченого після заволодіння телефоном.

Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_9 , він біля під`їзду зустрів ОСОБА_11 з мобільним телефоном і вони удвох телефонували на його мобільний телефон протягом 15 хвилин. Спочатку на дзвінки ніхто не відповідав, потім стали відхиляти дзвінки, після чого він заблокував телефон і за допомогою програми в телефоні з`ясували напрямок руху людини з його телефоном та разом із співробітниками поліції затримали ОСОБА_8 , який з кишені своїх штанів добровільно видав слідчому мобільний телефон Айфон 6 сірого кольору та ключі в кількості 3 штуки, про що є заява в матеріалах справи на аркуші 87.

Розбіжності у показаннях свідка ОСОБА_10 , яка вказувала, що потерпілий віддав їй в руки телефон і ключі, які вона залишила на лавочці біля під`їзду, тоді як потерпілий ОСОБА_9 пояснював, що залишив свої речі на лавочці біля під`їзду під наглядом ОСОБА_10 , не змінюють фактичних обставин справи і не доводять неправильності висновків суду.

Показання свідка ОСОБА_10 є послідовними та узгоджуються з показаннями потерпілого, а також з іншими доказами у кримінальному провадженні. Більш того, свідок допитувалась у судовому засіданні, приводилась до присяги та попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, на відміну від обвинуваченого, який не несе жодної відповідальності за надання неправдивих показань.

Те, що свідок не бачила обвинуваченого є логічним з огляду на обстановку на місці події, де за лавочкою і поряд з нею біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , наявні кущі, дерева, за якими свідок ОСОБА_10 , яка була з малолітнім сином, відійшла від лавочки, відволіклась і не помітила викрадення речей.

Дані протоколу проведення слідчого експерименту від 10.01.2019 за участю свідка ОСОБА_10 підтверджують обставини перебування свідка по відношенню до лавки, на якій біля під`їзду залишив свої речі потерпілий ОСОБА_9 . Так само фактичні данні, отримані під час слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 , доводять ті самі обставини, про які надала показання та показала на місці свідок ОСОБА_10 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 29.07.2019 ( а. с. 82-84) біля п`ятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 поряд з другим під`їздом, зліва від входу, розташована зелена дерев`яна лавка, позаду якої кущі більші за лавку. Навпроти під`їзду знаходиться дитячий майданчик.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час слідчого експерименту показав місце де він виявив ключі і мобільний телефон, яке співпадає з показаннями потерпілого та свідка.

Відповідно до ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження. У даній справі слідчі експерименти були проведені з додержання норм кримінально-процесуального закону і цілком правомірно покладені судом в основу обвинувального вироку з наведенням обґрунтування, а тому колегія суддів не має жодних правових підстав для визнання їх недопустимими доказами.

Той факт, що ОСОБА_8 був затриманий дорогою додому та добровільно видав викрадені речі, не виправдовує його дій по незаконному заволодінню чужим майном. Речі були видані працівникам поліції і обвинувачений був затриманий завдяки програмі в телефоні, а не тому, що ніс знахідку, щоб передати власнику чи встановити його.

Більш того, після заволодіння мобільним телефоном та ключами, ОСОБА_8 змінив напрямок руху і повернувся додому, а тому свідок цілком закономірно не помітила обвинуваченого, який не проходив поряд із свідком.

Викрадення телефону та ключів відбулося у світлу пору доби, оскільки за даними протоколу огляду місця події та фото таблицями до них, о 20 год. 20 хв. 29.07.2019 року було видно на вулиці( протокол на а. с. 78-81).

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи умисел на викрадення чужого майна, не став шукати власника, чужі речі, на яких не має ніякого права вилучив і непомітно зник з подвір`я будинку, не відповідав на телефонні дзвінки, коли йому телефонував потерпілий.

Зауваження захисника, що ОСОБА_8 є технічно необізнаною людиною, не відповідають дійсності. Обвинувачений «скидав» дзвінки від потерпілого, відповідно мав реальну можливість відповісти на дзвінок і повернути речі, чого не зробив.

Аналіз змісту показань потерпілого, свідка, данні протоколу огляду місця події, коли був зупинений обвинувачений з викраденими речами, а також протоколу огляду місця події - лавочки біля під`їзду, звідки був викрадений мобільний телефон і ключі, поведінка обвинуваченого після заволодіння чужими речами, поза розумним сумнівом доводять його винуватість у таємному заволодінні чужим майном з корисливих мотивів і його дії правильно розцінені як крадіжка чужого майна та кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

З урахуванням обставин справи, повернення викраденого майна, позиції потерпілого суд призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

Отже, коли кримінально процесуальний та кримінальний закон застосовані правильно і покарання призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14