Справа №-613/39/20 Провадження №-1-кп/613/82/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000715 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21 листопада 1997 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140 , ч. 2 ст. 145, ст. 17, ч.2 ст. 89 КК України (в ред. 1960 р.) до 4 років позбавлення волі та конфіскації майна;

11 березня 1999 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. ст. 144, ст. 44, ч. 3 ст. 42 КК України (в ред. 1960 р.) до 5 років позбавлення волі;

13 грудня 2001 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

07 травня 2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

15 червня 2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

15 грудня 2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

02 лютого 2012 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 18 днів;

22 вересня 2017 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.186, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців 17 днів позбавлення волі, звільнений 22 вересня 2017 року з під варти з зали суду по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим у тому числі за вчинення корисливих злочинів, останнього разу 22.09.2017 Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці 17 днів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв кримінальне правопорушення-злочин при наступних обставинах:

Так, 10 грудня 2019 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, впевнившись, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, відкрив незачинені водійські двері автомобіля марки «ГАЗ» моделі «3302-414» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки скоїв крадіжку чоловічого горизонтального гаманця подвійного складання «GETENIU», коричневого кольору, без пошкоджень вартістю 160 гривень 20 копійок, з грошовими коштами у ньому на загальну суму 200 гривень, після чого разом з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 360 гривень 20 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що 10 грудня 2019 року він проходячи повз автомобіль, який знаходився на вул.Харківській с.Максимівка, відчинив дверцята, які не були замкнені на замок, та скоїв крадіжку гаманця з грошима, який знаходився в куртці, на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Кошти витратив на власні потреби. Погодився із вартістю викраденого ним гаманця та сумою викрадених коштів. Підтвердив, що події відбувалися саме так як вказано в обвинувальному в акті.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно змісту якої просив справу слухати за його відсутності, уточнив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечував проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання поклався на думку суду.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудним ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно і кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, в тому числі крадіжок, аналогічний злочин скоїв через два роки після звільнення з місць позбавлення волі, тривалий час не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом в наркологічному кабінеті при Богодухівській ЦРЛ, завдану матеріальну шкоду відшкодовано частково.

Обставин, які пом`якшують покарання для підсудного, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного вище, та приймаючи до уваги, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, зважаючи на конкретні обставини справи, дані, які характеризують особу обвинуваченого, те що він раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, в тому числі корисливих тяжких злочинів, завдану ним потерпілому шкоду відшкодовано частково, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 2355 гривень 15 копійок.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

.

Стягнути з ОСОБА_4 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертиз в сумі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.

Речовий доказ по справі: чоловічий гаманець подвійного складання, коричневого кольору, який знаходяться на зберіганні ОСОБА_5 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя