Справа № 216/1741/15-к
Провадження 1-кс/216/5764/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 грудня 2019 року м. Кривий Ріг
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подав слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від «04» жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що 03.10.2014 року приблизно о 22.30 годин поблизу 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та раніше знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті ревнощів виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 з метою спричинення ОСОБА_7 невстановленим слідством ножем, який мав при собі, завдав потерпілому двох ударів в ділянки грудної клітини ліворуч та живота, спричинивши таким чином тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини ліворуч із пошкодженням лівої легені і діафрагми, та проникаючого поранення живота із пошкодженням печінки та шлунку.
Свої злочинні дії, спрямовані на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_4 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені знайомими потерпілого - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які підбігли на допомогу та розтягли ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 з місця події втік, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 викликали потерпілому швидку медичну допомогу, бригадою якої потерпілого ОСОБА_7 доставлено до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2», де останньому було надано належну медичну допомогу.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2548 від 14.11.2014, було спричинено: сполучену травму: проникаючу колото-різану рану лівої половини грудної клітини в проекції 7 ребра з подальшим наскрізним пораненням лівої легені та куполу діафрагми; проникаючу колото-різану рану передньо-черевної стінки з подальшим пораненням передньої стінки шлунку ті лівої частки печінки, які за своїм збігом ускладнилася розвитком кровотечі у ліву плевральну та черевну порожнини, лівостороннім гемо пневмотораксом, які за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення викрито:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, неодруженого, на утримані дітей не має, офіційно не працевлаштованого, має базову середню освіту, раніше судимий 29.10.2013 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак після вчиненого злочину ОСОБА_4 став переховуватися від органів досудового слідства, тому 06.10.2014 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке вручено матері підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
06.10.2014 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу відносно ОСОБА_4 винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та слідчим винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного і зупинення досудового слідства.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
На підставі вище викладеного, 29.07.2015 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.
26.12.2019 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було встановлено, та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.12.2019 керівником Криворізької місцевої прокуратури № 3 продовжено строк досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000875 до 3-х місяців, тобто до 10 лютого 2020.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини - замаху на умисне вбивство, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що передбачено п.1 ч.1 ст.177 КПК України, незаконно впливати на свідка або потерпілого, що передбачено п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Всі вищезазначені обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжнтий захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, розмір застави в даному випадку не визначати.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просить його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожен окремо, заперечували щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт за місцем його проживання, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.
Позиція підозрюваного щодо визнання вини у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні на теперішній час не зрозуміла, крім того, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: протоколом огляду місця події та речей; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи № 2548 від 14.11.2014 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.
Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_4 після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 будь-яку допомогу останньому не надав, до правоохоронних органів з заявою про вчинений ним злочин не звернувся та став переховуватися від органів досудового слідства і був об`явлений у міжнародний розшук, свідчить, що останній в подальшому зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б стримати останнього не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, свідчить про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так як досудове слідство триває, підозрюваний може незаконно впливати на свідків.
На теперішній час в ході досудового розслідування не встановлені усі ймовірні свідки злочину та не проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив злочин із застосуванням насильства, що супроводжувалось спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, у свідків по даному провадженню є реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я з боку ОСОБА_4 тобто наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що передбачено п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на теперішній час місцезнаходження знаряддя злочину не встановлено, тому існує обґрунтований ризик, що перебування підозрюваного ОСОБА_4 на волі може перешкодити органам досудового розслідування встановити місцезнаходження важливих речових доказів;
Підозрюваний раніше судимий, судимість не погашена, переховувався від органів досудового розслідування у Російській Федерації, з 2014 року перебував в міжнародному розшуку, не працює, тобто у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, доказів щодо міцних соціальних зв`язків в м. Кривому Розі суду не представлено, місце проживаання підозрюваного не є місцем його реєстрації, підозрюваний зареєстрований в іншому місці, доказів наявності на праві власності нерухомого майна суду не представлені.
Тому слідчий суддя вважає, що захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_5 не наведено вагомих підстав, які б слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
А тому, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в межах досудового розслідування, та скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).
Керуючись ст. ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк в межах досудового розслідування, тобто до 10.02.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________
_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.