Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/675/20
Номер провадження: 1-кп/511/119/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2020 рокум.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, уродженця с. Суклея, Слободзейського району, Республіки Молдова (ПМР), холостого, з середньо технічною освітою, закінчив ПТУ у 2012 році, за фахом машиніст тракторист, працюючого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (ПМР), фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 332, ч. 1 ст.332-2 КК України, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000136 від 27.02.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:
25.02.2020 приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні продуктового магазину населеного пункту Первомайськ на території Республіки Молдова, зустрівся з громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , з яким почав бесіду в ході якої ОСОБА_5 стало відомо, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_8 бажає незаконно перетнути держаний кордон України.

У вказаний момент у гр. ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_8 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, про що повідомив останнього, а взамін громадянин GULIYEV ELCHIN допоможе працевлаштувати ОСОБА_5 на території м. Одеси. На вказану пропозицію GULIYEV ELCHIN відповів згодою.

Далі, переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення гр. GULIYEV ELCHIN через державний кордон України, 25.02.2020 року близько 18 годин 00 хвилин ОСОБА_5 та громадянин Республіки Азербайджан GULIYEV ELCHIN, з метою здійснення перетину державного кордону України, в обхід пункту пропуску, без відповідних документів, необхідних для законного перетину державного кордону України, достовірно знаючи про те, що він порушуватиме правила переходу кордону України прибув з останнім до межі кордону між Республікою Молдова та Україною.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, будучи достовірно обізнаним про те, що перетин державного кордону України здійснюється через спеціальні пункти пропуску розташовані на кордоні України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, діючи в якості провідника, навмисно став здійснювати піший рух, разом із громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_8 у напрямку межі кордону поблизу с. Новокотовськ (Республіка Молдова, т.зв. ПМР) - с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, Україна, в бік заздалегідь обраної ним ділянки місцевості.

Під час руху до державного кордону ОСОБА_5 надавав вказівки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_8 слідувати чітко за ним, повторяти всі рухи які робить він, з метою досягнення мети незаконного перетину державного кордону України та уникненню потрапляння в поле зору працівників правоохоронних органів.

За допомогою активних дій ОСОБА_5 , які виразились в керівництві діями громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , надання йому порад та вказівок щодо незаконного перетину державного кордону, останні близько 18 години 20 хвилин 25.02.2020 року перетнули державний кордон України в напрямку с. Новокотовськ (Республіка Молдова, т.зв. ПМР) - с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, Україна, в обхід пунктів пропуску які здійснюють контрольно-пропускний режим в установленому законом порядку без проходження обов`язково паспортного режиму.

Перетнувши державний кордон України та опинившись на території України поблизу с. Павлівка, Роздільнянського району, Одеської області ОСОБА_5 та громадянина Республіки Азербайджан GULIYEV ELCHIN, було виявлено та затримано працівниками прикордонної служби України, приблизно в 300 метрах від лінії державного кордону України, в районі інформаційного покажчика №1/96-1/97 на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, 09.12.2019 року постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_5 заборонено в`їзд на територію України строком на п`ять років та його видворено з України до Республіки Молдова з проставленням штампу в паспорті про заборону в`їзду.

Так, 25.02.2020 приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні продуктового магазину, населеного пункту Первомайськ на території Республіки Молдова, зустрівся з громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , з яким почав бесіду в ході якої ОСОБА_5 стало відомо, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_8 бажає незаконно перетнути держаний кордон України, з метою покращення свого матеріального становища, проте у законних спосіб громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , потрапити на територію України не має можливості, оскільки мав перевищення терміну перебування на території України. Незважаючи на обізнаність та усвідомлення заборони в`їзду на територію України, у гр. ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску в порушення встановленого порядку перетину державного кордону України.

3 метою реалізації свого умислу, 25.02.2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 та громадянин Республіки Азербайджан GULIYEV ELCHIN, з метою здійснення перетину державного кордону України, в обхід пункту пропуску, без відповідних документів, необхідних для законного перетину державного кордону України, достовірно знаючи про те, що він порушуватиме правила переходу кордону України, а також те, що йому уповноваженим державним органом України заборонено в`їзд на територію України, прибув з останнім до межі кордону між Республікою Молдова та Україною.

Того ж дня, гр. ОСОБА_5 , завідомо знаючи, що йому заборонено в`їзд на територію України, разом із громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , здійснили пішохідний рух у напрямку межі кордону поблизу с. Новокотовськ (Республіка Молдова, т.зв. ПМР) - с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, Україна, до якого продовжив свій пішохідний рух.

Тієї ж дати, близько 18 годин 20 хвилин, в той час як гр. ОСОБА_5 та громадянин Республіки Азербайджан GULIYEV ELCHIN перетнули державний кордон Республіки Молдова та України, в районі інформаційного покажчика №1/96-1/97 на ділянці ВПС «Степанівка» ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 300 метрів від державного кордону України, були виявлені співробітниками органів охорони державного кордону, а їх протиправний рух територією України було припинено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та суду пояснив, що 25.02.2020 року перебуваючи на відпочинку в м. Первомайськ (ПМР), того ж дня приблизно 18.20 год. він зустрів ОСОБА_9 , який мав бажання перейти кордон, але у зв`язку з тим, що у нього були не в порядку документи, останнього не пускали через кордон. На запропонування щодо допомоги перейти кордон на Україну, ОСОБА_10 пообіцяв допомогти йому з працевлаштуванням на території України, на що він погодився. Дочекавшись темряви на пригорі, він сказав ОСОБА_11 , щоб той дуже швидко за ним пересувався, але останній йшов повільно, так вони йшли до с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області, де в лісосмузі їх затримали прикордонники. Додав, що в грудні 2019 року йому дійсно заборонили в`їзд на територію України строком на п`ять років. В скоєному щиро каявся, просив суворо не карати, оскільки він йшов на територію України працевлаштовуватися.

Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_5 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 332 КК України як незаконне переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприянні його вчиненню порадами, вказівками та за ч. 1 ст. 332-2 КК України, який кваліфікується як перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Судом враховується, що ОСОБА_5 щиро розкаявся та активно сприяв в розкритті злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Також судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності вперше, працює, хоча і не офіційно, на території Роздільнянського району має місце постійне місце проживання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Із досудової доповіді, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Роздільнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробаціі» в Одеській області зазначено, що ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів. ( а.к.п. 65-69).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченим і щире каяття у вчиненому, і активне сприяння в розкритті злочину, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання відповідатиме меті виправлення засудженому, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Як зазначено вище відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, яке полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають на території України користуються такими ж правами і свободами та несуть такі ж самі обов`язки, як і громадяни України, що кореспондується зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, між Україною та Республікою Молдова укладено Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифіковано Законом України від 10.11.1994 року №238/94-ВР, де у ст.1 Договору закріплено рівність особистих та майнових прав громадян договірних сторін.

Тому, суд вважає, що по даному кримінальному провадженні необхідно повністю погодитися із досудовою доповіддю відносно обвинуваченого, в якої зазначено про можливість призначення покарання без позбавлення або обмеження волі, оскільки наявність офіційної реєстрації за межами України та встановлення, що обвинувачений є громадянином Придністровської Молдавської Республіки не є підставою для його дискримінації при призначенні покарання.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, даних про його особу, приймаючи наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей та можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням того, що обвинуваченому під час досудового розслідування було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а під час судового розгляду судом приймається рішення про можливість призначення обвинуваченому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, вказане є підставою для скасування запобіжного заходу та звільнення ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 369-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 332-2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 332 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 332-2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців..

Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - скасувати, звільнивши з-під варти в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1