пр. № 1-кп/759/1357/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005218 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.07.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, освіта вища, працюючого на посада директора ТОВ «АКОРД ЧГ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор підтримав в повному обсязі обвинувачення в тому,що ОСОБА_3 27.05.2019 року, у невстановлений період часу, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , зустрівся з останнім неподалік торгівельного центру «UMB» за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 136 для перегляду приналежного ОСОБА_5 автомобіля марки «SKODA OCTAVIA TOUR», р.н. НОМЕР_1 , який той збирався надати в оренду.

Оглянувши вищевказаний автомобіль ОСОБА_3 вирішив повторно незаконно заволодіти ним. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння легковим автомобілем марки «SKODA OCTAVIA TOUR», р.н. НОМЕР_1 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, користуючись довірою (із знайомством) з ОСОБА_5 , ввів в оману останнього, шляхом надання завідомо неправдивої інформації, щодо подальшого використання належного йому на праві власності автомобіля та справної сплати за це орендної плати, ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_5 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , від 23.05.2019, про реєстрацію автомобіля марки «SKODA OCTAVIA TOUR», бежевого кольору р.н.з. НОМЕР_1 , після чого шляхом вільного доступу незаконно ним заволодів. Маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, передав автомобіль з метою реалізації ОСОБА_7 , у якого був виявлений та вилучений викрадений автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України за наведених вище обставин не визнав та дав суду показання про те, що він займається бізнесом, зокрема бере в оренду автомобілі. В Інтернеті він побачив оголошення, що здається в оренду автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» за ціну, яка якого влаштовувала. Зателефонувавши ОСОБА_5 , по номеру вказаному в оголошенні, вони домовилися за 12000 гривень в місяць орендувати вказаний автомобіль. Приблизно через 5-6 днів він приїхав до м. Києва, зателефонував потерпілому, який перебував за межами м. Києва, та на прохання якого він скинув йому на телефон фото водійського посвідчення, паспорт та довідку про ідентифікаційний номер. Через кілька днів потерпілий повернувся до м. Києва. Це було 27 травня 2019 року. Вони зустрілись. Оглянув автомобіль, написав розписку, а потерпілий відсканував його паспортні дані. Оплативши оренду в сумі 3000 гривень за перший тиждень, він поїхав на автомобілі. Договір оренди з потерпілим вони не укладали, домовилися про оренду до кінця жовтня. Після чого декілька разів він переводив кошти йому на карту, останнього разу він провів платіж 09 липня 2019 року. В подальшому в нього виникли проблеми з фінансами, та зателефонувавши потерпілому, він домовився сплатити пізніше. У зв`язку із особистими проблемами в сім`ї в нього був вимкнений телефон приблизно півтора тижні, та відповідно потерпілий не міг йому додзвонитися. Після чого він спілкувався в потерпілим вже після затримання автомобіля. Він орендував автомобіль з метою його користування, наміру ухилятися він оплати оренди чи наміру незаконно заволодіти вказаним автомобілем він не мав. ОСОБА_7 є його товаришем, який взяв в нього в користування автомобіль на два тижні, про що він повідомляв потерпілого. ОСОБА_7 їздив на автомобілі 2-3 дні. За ці дні він спілкувався з ним, після чого ОСОБА_7 затримали . ОСОБА_7 знав, що автомобіль йому не належить, проте не знав, що цей автомобіль в оренді. Він виплатив потерпілому заборгованість по оренді після затримання. Його затримали на початку вересня 2019 року.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду дав суду показання про те, що в мережі Інтернет він розмістив оголошення щодо оренди автомобіля, на яке відізвався ОСОБА_3 , який на його прохання скинув йому копію свого паспорта. Приблизно через 3-4 дня після першого спілкування по телефону вони зустрілися. 27 травня 2019 року неподалік торгівельного центру «UMB», по пр-ту Перемоги в м. Києві, він зустрівся з ОСОБА_3 , якому здав в оренду свій автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR», р.н. НОМЕР_1 . Разом з автомобілем він передав обвинуваченому технічний паспорт на вказаний автомобіль та взяв від ОСОБА_3 розписку та плату за перший тиждень оренди. ОСОБА_3 повідомляв його, що рази два на місяць буде виїжджати за межі м. Києва, на що він не заперечував. Жодних доручень ОСОБА_3 щодо продажу автомобіля він не давав, він лише надав автомобіль йому в оренду. Вони домовилися, що кожного тижня ОСОБА_3 мав платити йому орендну плату, шляхом переводу коштів на банківську карту. Після чого, орендна плата надійшла йому тільки один раз. Він йому досить часто телефонував, оскільки оренда була не сплачена. ОСОБА_3 повідомляв, що через певні обставини не може заплатити вчасно. На де-який час ОСОБА_3 пропадав, декілька разів змінював свій номер телефону. На його прохання скинути фото автомобіля, такі фото надходили йому лише через 3-4 дні, тобто він розумів, що автомобілем користується хтось інший. ОСОБА_3 повідомляв по телефону, що автомобілем інколи може користуватися його партнер по роботі. Декілька разів вони домовилися зустрітися в Києві, та він хотів подивитися, чи взагалі автомобіль ще є. Проте їм так і не вдавалося зустрітися. Після цього він написав заяву до поліції. Автомобіль йому повернули працівники поліції, який вони вилучили у чоловіка, який в його присутності повідомив, що він знає ОСОБА_3 .. На даний час автомобіль знаходиться в нього, зовнішніх пошкоджень на автомобілі немає, заборгованість по оренді сплачена повністю;

Свідок ОСОБА_7 під час судового розгляду в режимі відеоконференції дав суду показання про те, що з обвинуваченим знайомий. Він взяв у ОСОБА_3 на три дні автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» з метою користування. Домовлялись про можливість його купівлі в майбутньому, якщо він йому підійде. ОСОБА_3 йому повідомив, що поговорить з власником автомобіля щодо продажу. Під час передачі автомобіля ОСОБА_3 надав йому техпаспорт та страховку. Про те що автомобіль перебуває в розшуку, йому відомо не було. Через три дні, в суботу його зупинили працівники патрульної поліції, та забрали вказаний автомобіль, який він мав того дня повернути обвинуваченому, оскільки він йому не підходив. Грошових відносин між ним та обвинуваченим не було.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.07.2019 року оглянуто припаркований автомобіль марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, по вул. Порохова, 6 у м. Львові, який стоїть задньою частиною до вул. Кульпарківської, без видимих пошкоджень. Поряд з автомобілем знаходилась особа чоловічої статі, яка представилась як ОСОБА_7 . Під час огляду виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до автомобіля «Шкода»;

Відповідно форми виводу АМТ (МВС) на транспортний засіб «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 його власником є ОСОБА_5 ;

Свідок ОСОБА_7 на фотознімку під № 2 згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2019 року впізнає особу,в якої взяв у користування автомобіль «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Водночас всі зазначені докази свідчать лише про належність автомобіля «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_1 потерпілому ОСОБА_5 та добровільну передачу в аренду зазначеного автомобіля обвинуваченому ОСОБА_3 .. Проте жоден із наведених доказів не містить даних про умисне незаконне заволодіння транспортним засобом.

Більше того, з матеріалів провадження видно,що обвинувачений спочатку частково сплачував арендну плату за користування автомобілем, а потім і повністю, коли дізнався про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Це не заперечував і потерпілий.

Про намір продати автомобіль саме за згодою його власника- ОСОБА_5 зазначив і свідок ОСОБА_7 .

За положеннями ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ст.92 ч.2 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, та, в установлених КПК України випадках на потерпілого (ст.92 ч.І КПК України).

Так. згідно обвинувального акту, дії обвинуваченого кваліфікуються стороною обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України, тобто повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 289 КК України ,виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом.Воно може бути вчинене лише шляхом активної поведінки особи.

З суб`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 289 КК України характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання, що передбачено ч.2 ст.24 КК України.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом (сг. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо.

Стороною обвинувачення надано докази того, що обвинувачений правомірно отримав в користування автомобіль потерпілого і таким чином не доведено, що обвинувачений у встановленому законом порядку незаконно заволодів ним, тобто вчинив умисні протиправні дії щодо незаконного заволодіння транспортним засобом.

Зазначене спростовує позицію прокурора щодо наявності умислу у ОСОБА_3 на незаконного заволодіння транспортним засобом

Таким чином інкриміноване обвинувачення та обставини, викладені в обвинувальному акті, базуються лише на припущеннях, а встановлені в ході розгляду обставини є підставою для розумного сумніву в доведеності вини обвинуваченого, оскільки надані докази не підтверджують наявності умислу обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, що свідчить про відсутність у діянні ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, визнати невинним та виправдати в зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 скасувати, негайно звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники суд ового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1