Справа № 466/4577/20
У Х В А Л А

23 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянув клопотання слідчого слідчого відділення Шевченківського ВП ГУНП у Львівській ОСОБА_4 погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, із незакінченою неповною середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
у с т а н о в и в :
23.06.2020 року слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Марко ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 звернулася з клопотанням до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821 від «14» березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , 12.03.2020, близько о 16 год. 30 хв., перебуваючи за гаражами, які знаходяться неподалік будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_9 , штовхнув його, внаслідок чого потерпілий впав на землю, після чого наніс йому один удар правою рукою в область верхньої частини живота, від болю потерпілий скрутився та перевернувся на лівий бік, після чого ОСОБА_5 наніс йому ще один удар лівою ногою в спину та два удари правою ногою в живіт. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №484 від 26 березня 2020 року та додаткового висновку судово-медичного експерта №673 від 14 травня 2020 року, складених Львівським обласним бюро судово-медичної експертизи, у малолітнього ОСОБА_9 за період перебування на стаціонарному лікуванні КНП МДКЛ м. Львова з 12 до 25 березня 2020 року було встановлено діагноз: «Тупа травма живота. Розрив селезінки. Забійна гематома сальника. Внутрішньочеревна кровотеча.». При огляді судово-медичним експертом на час проведення експертизи виявлено два післяопераційні рубці на передній черевній стінці, вказана травма живота, із розривом селезінки, із крововиливом в тканину сальника, яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею утворилась внаслідок контакту із тупим предметом, могла виникнути незадовго до поступлення в лікарню 12 березня 2020 року та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення згідно п.2.1.1л «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, та могла виникнути від ударів рукою, ногою в ділянку живота потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

15 червня 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Зазначає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доводиться підтверджується зібраними по даному кримінальному провадженні доказами, а саме: показами малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що саме ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження, показами свідків ОСОБА_10 , та протоколом проведення слідчого експерименту, показами неповнолітнього свідка ОСОБА_11 та протоколом проведення слідчого експерименту з нею, показами неповнолітнього свідка ОСОБА_12 та протоколом проведення слідчого експерименту з нею, висновком судово-медичного експерта №484 від 22.04.2020 показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що бачив з вікна кімнати подію, яка мала місце 12.03.2020, показами законного представника потерпілого ОСОБА_9 , слідчими експериментами за участю малолітнього та іншими зібраними по даному кримінальному провадженню доказами.

Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі, тому слідчий звертається до суду з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечили. Захисник ОСОБА_8 вказав, що з потерпілим і свідками ОСОБА_5 не спілкується, відтак не буде на них впливати. Крім того зазначив, що ОСОБА_5 п`ять разів на тиждень відвідує секцію футболу і цілодобовий домашній арешт позбавить його такої можливості.

Законний представник ОСОБА_6 зазначив, що немає ніяких підстав обирати запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000821 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ,

15.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За умовами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. При цьому домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з наданого суду клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріалів до нього, у слідчого наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У зв`язку з тим, є підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту, а також з метою запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відтак, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України та таке слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки з урахуванням обставин, викладених у ст. 178 КПК України, доведено, що у даному випадку достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,
постановив :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю (за наявності) строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- Не залишати житло, в якому він зареєстрований та фактично проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Прибувати до слідчого, слідчого судді, суду, прокурора за першою вимогою.

- Повідомляти слідчого, слідчого суддю, суд та прокурора про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали закінчується 21 серпня 2020 року.
Виконання ухвали доручити слідчому слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1