УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року №761/32981/19, у кримінальному провадженні №0000194 від 17 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

01 червня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року №761/32981/19, у кримінальному провадженні №0000194 від 17 липня 2018 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

15 серпня 2019 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: сумку портфель зеленого кольору, експрес накладну ТОВ «Нова Пошта» 4287, експрес накладну ТОВ «Нова Пошта» 5658, експрес накладну ТОВ «Нова Пошта» 5121, сім карту мобільного оператору зв`язку ТОВ «Лайфселл» без номеру, сім карту мобільного оператору зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» без номеру, сім карту мобільного оператору зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», мобільний телефон марки «Айфон», яке є власністю ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки клопотання про накладення арешту на майно було розглянуте за його відсутності. Водночас, зазначає, що він не є підозрюваним в кримінальному провадженні, не викликався жодного разу до органу досудового розслідування, жодних слідчих дій з ним не проводилось. Також органом досудового розслідування не доведено, що вилучене в ході обшуку майно можу бути доказом у кримінальному провадженні №0000194 від 17 липня 2018 року, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі.

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває кримінального провадження №0000194 від 17 липня 2018 року, в судове засідання не з`явився. При цьому, надіслав на адресу суду лист, в якому заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності заявника ОСОБА_3 , слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000194 від 17 липня 2018 року.

Слідчий суддя вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000194 від 17 липня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року №761/32981/19 вбачається, що арешт на майно, яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено з метою збереження речових доказів та з метою забезпечення подальшої конфіскації як виду покарання.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000194 від 17 липня 2018 року наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року №761/32981/19, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання ОСОБА_3 підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року №761/32981/19, у кримінальному провадженні №0000194 від 17 липня 2018 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1