Справа № 561/1055/19 Провадження №11-кп/802/284/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.01.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.01.2020 задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 21 березня 2020 року, із визначенням розміру застави двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Залізниця Любешівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор»,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений оскаржує її з мотивів незаконності. Просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки отримав його лише 29.01.2020. Стверджує, що ступінь вчиненого злочину, який належить до категорії особливо тяжких, не може слугувати єдиною підставою для застосування до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що потребує медичної допомоги, яку йому не можуть надати у слідчому ізоляторі. Посилається на те, що розмір визначеної йому застави є надмірно завищеним та не відповідає його матеріальному стану. Вказує, що має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно та підтримує зв`язки з рідними і близькими, перебуває у шлюбі та має малолітню дитину. З огляду на наведене просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою обрати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області датована 22 січня 2020 року, однак відомостей про вручення обвинуваченому ОСОБА_7 її копії матеріали провадження не містять, тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження рішення суду.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити та скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, який апеляцію заперечив і просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, місцевий суд відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно обрав обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 08 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України підтверджується такими доказами:показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказали про затримання на території домогосподарства потерпілих ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події від 08.08.2019, під час яких виявлено ОСОБА_7 , якого затримано потерпілими та свідками, та демонтоване віконне скло, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих, в ході яких вони відтворили обставини вчиненого щодо них злочину, висновком судової медичної експертизи №98 від 15.08.2019 та іншими доказами у справі.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, та за ступенем тяжкості належить до категорії особливо тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна.
На думку суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що 08 серпня 2019 року ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Зарічненська ЦРЛ», однак 11 серпня 2019 року самовільно залишив заклад охорони здоров`я. Знаючи, що він є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, будучи належним чином повідомленим про призначені слідчі дії, 12 та 13 серпня 2019 року ОСОБА_7 не з`явився до Зарічненського ВП для проведення слідчих дій за його участі.
Таким чином, обвинувачений не повідомив слідчого чи прокурора про залишення закладу охорони здоров`я та не наддав відомостей, що підтверджують місце його фактичного перебування.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 також відоме місце проживання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.
Тому, апеляційний суд вважає, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, тому враховуючи тяжкість покарання, обвинувачений з метою уникнення покарання може переховуватися від суду.
Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, то на думку апеляційного суду, так як обвинуваченому відоме місце проживання потерпілих та йому інкримінується вчинення злочину щодо потерпілих із застосуванням насильства, тому обвинувачений, перебуваючи на волі може вчиняти незаконний вплив на них з метою зміни показань.
Також слід зазначити, що співучасники ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на даний час не встановлені.
Доводи апелянта про порушення його права на охорону здоров`я не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді.
Під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу стороною захисту ні суду першої, ні апеляційної інстанцій не було надано документів, що могли б свідчити про неможливість тримання першого під вартою.
Щодо тверджень обвинуваченого про те, що розмір визначеної йому застави є надмірно завищеним та не відповідає його майновому стану, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.
Так, відповідно до положень п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції з дотриманням вказаних вимог закону в оскаржуваній ухвалі визначив ОСОБА_7 заставу двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, тобто визначив розмір застави в межах, передбачених вимогами ч.5 ст.182 КПК України.
Під час апеляційного розгляду також встановлено, що хоча обвинувачений перебуває у шлюбі та має малолітню дитину, проте дані обставини жодним чином не спростовують передбачених ст.177 КПК України ризиків, доведених слідчим і прокурором під час судового розгляду, та не можуть слугувати підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Поновити обвинуваченому ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.01.2020.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.01.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього без змін.

Головуючий

Судді