Справа № 572/499/20
У Х В А Л А
30 квітня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6
законного представника - ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ :
На розгляді Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за клопотанням про можливість застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру за ч.1 ст.185 КК України.
Під час судового засідання захисником заявлено клопотання про повернення клопотання про застосування стосовно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, прокурору.
Так, в обґрунтування своєї позиції захисником зазначено, що клопотання про можливість застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогам, визначеним ст.291 КПК України. Захисник зазначає, що фактичні обставини діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , зазначені у клопотанні, є суперечливими, через що обвинувачення викладено неконкретно (вказано, що ОСОБА_6 вчинив певне діяння, що йому інкримінується, страждаючи на хронічне психічне захворювання у фазі загострення, яке позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, і в той же час вказано, що ОСОБА_6 , усвідомлював суспільну небезпечність своїх злочинних дій, вчинив вказане діяння, керуючись корисливим мотивом), крім цього, не визначено вірно статус ОСОБА_6 , який є особою, стосовно якої вирішується питання про можливість застосування примусових заходів медичного характеру (вказано як підозрюваний). Також, захисник зазначає, що клопотання не затверджено прокурором, а копія клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування не вручена законному представнику ОСОБА_6 ОСОБА_7 .
Отже, захисник просить повернути клопотання прокурору, як таке, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
Дійсно, згідно із ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Частиною 4 статті 291 КПК України визначено, що до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Захисник зазначав, що до клопотання не надано розписки законного представника про отримання клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Судом не приймається до уваги вказаний аргумент, так як в матеріалах судового провадження містяться розписки, датовані 29 листопада 2019 року про отримання ОСОБА_6 , його законним представником та захисником вказаних вище документів, які надійшли до суду разом із клопотанням.
Також, клопотання містить підпис прокурора ОСОБА_9 , що проставлений у графі «Затверджено», через що суд вважає, що вимоги ч.3 ст.291 КПК України, згідно із якою обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, в цій частині також стороною обвинувачення дотримано.
Крім цього, захисник просить повернути прокурору клопотання з тих підстав, що статус ОСОБА_6 у цьому документі визначено, як підозрюваний, в той час, як він є особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Однак, стаття 291 КПК України не містить такої підстави для повернення клопотання прокурору, а суд, відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, має під час кримінального провадження неухильно додержуватись норм права, в тому числі і КПК України.
Згідно із п.5 ч.2 ст.291 КПК України - обвинувальний акт має містити, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до наданого суду клопотання фактичні обставини кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 наступні : 03 вересня 2019року, приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, таємно викрав належні ОСОБА_5 ноутбук марки «Packard bell P5WSO», вартістю 3791,35 грн., портативний зарядний пристрій (power
bank) марки «Xiaomi», вартістю 280 грн., срібну ложку, вартістю 660 грн., срібний браслет, вартістю 764 грн., пару срібних сережок, вартістю 214 грн. та срібний ланцюжок з підвіскою, вартістю 388 грн., які в подальшому виніс за межі господарства ОСОБА_5 , тобто умисно викрав чуже майно, привласнивши його та розпорядившись на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6097,35 грн.
Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення : таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - ч.1 ст.185 КК України.
В даному випадку стороною обвинувачення викладено формулювання обвинувачення та фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, через що клопотання відповідає вимогам КПК України.
Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме : невідповідність обвинувачення фактичним обставинам справи та наявність порушення права на захист має бути предметом судового розгляду, за наслідками якого і буде постановлено судове рішення, в залежності від встановлених обставин.
Отже, підстав для повернення клопотання прокурору в даному випадку не вбачається, а тому клопотання захисника до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 314, 291, 292 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя