Справа 755/2598/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/85/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

14 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Спасск-Дального, Приморського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина Росії, з вищою освітою, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Києва, українку, громадянку України, з вищою освітою, проживаючу у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 79 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними та засуджені за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

27.10.2014 року приблизно о 14 годині 50 хвилин знаходячись біля ЖРЕО-402, за адресою: м. Київ, вул. Пожарського, 8-а, у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій щодо начальника ЖРЕО-402 ОСОБА_12 .

Після чого, о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , без дозволу, ввірвались до кабінету № 1, що на першому поверсі ЖРЕО-402, де в той час перебували начальник ЖРЕО-402 ОСОБА_12 , секретар-друкар ОСОБА_13 та головний інженер ОСОБА_7 , та з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну непоавгу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, розпочали свої хуліганські дії, почавши словесно ображати ОСОБА_12 , обзиваючи його при цьому брутальною нецензурною лайкою, мотивуючи тим, що останній не прибирає та не миє вікна в парадному будинку по АДРЕСА_3 , де вони проживають.

Після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_10 , не реагуючи на неодноразові прохання ОСОБА_12 заспокоїтись, та незважаючи, що в кабінеті знаходяться інші відвідувачі, з мотивів явної неповаги до загальноприйнятих у суспільстві правил моральності та добропристойності, продовжила висловлюватись брутальною лайкою в бік останнього та схопивши канцелярське приладдя зі столу ОСОБА_12 , з метою нанесення йому тілесних ушкоджень, кинула йому в обличчя, однак останній встиг ухилитись. ОСОБА_9 в цей час супроводжував дії ОСОБА_10 постійною цензурною лайкою.

У цей час. ОСОБА_7 , з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які тривали і не припинялись протягом 10 хвилин, та забезпечення нормальної діяльності вказаного закладу, став словесно їх заспокоювати. Однак, і ОСОБА_11 , стоячи поблизу ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій із: чинний намір, спрямований на вчинення хуліганських дій, правою рукою наніс останньому удар по обличчю, чим спричинив тілесні ушкодження. ОСОБА_7 захищаючись голосно став кликати на допомогу, та у цей час, почувши крики, до кабінету забіг ОСОБА_14 , що знаходився у кабінеті поряд, який з метою припинення опору з боку ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_7 стримувати нападника, притиснувши його до стільців, що біля вікна кабінету і стали його утримувати. У цей час, ОСОБА_9 на виконання злочинних намірів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжив висловлюватись в бік ОСОБА_7 та ОСОБА_14 брутальною лайкою та чинити опір, завдавши потилицею 5 ударів по голові ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_14 тримали ОСОБА_11 , останній продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганських дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , звільнивши свою праву руку та діючи особливо зухвало, витяг зі своєї сумки складний ніж, та погрожував, що всіх приріже, але ОСОБА_14 , продовжуючи його утримувати, встиг вибити ножа з рук нападника.

У цей час, ОСОБА_12 з метою припинення хуліганських дій обхопивши двома руками ОСОБА_10 вивів її з кабінету, а потім з приймальні на загальний коридор, закривши перед нею двері. Остання, залишившись за дверима, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, розуміючи, що за її діями спостерігають працівники та відвідувачі ЖРЕО-402, продовжувала вчиняти хуліганські дії, які тривали і не припинялись протягом 10 хвилин, висловлюючись брутальною нецензурною лайкою в бік ОСОБА_12 , погрожуючи останньому фізичною розправою, била ногами в двері, зламала дверну ручку, зірвала та пошкодила табличку з дверей приймальні.

Після чого, ОСОБА_10 продовжуючи свої хуліганські дії, привертаючи увагу до себе відвідувачів та працівників ЖРЕО-402, побачила майстра технічної дільниці ОСОБА_15 , наблизилась до неї, та грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, почала словесно ображати останню, обзиваючи її при цьому брутальною нецензурною лайкою, погрожуючи при цьому фізичною розправою.

Хуліганські дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжувались на протязі тривалого часу (біля 30 хвилин), супроводжувались застосуванням насильства з нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , відзначались особливою зухвалістю та явною неповагою до суспільства з порушенням громадського порядку. У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані працівниками міліції.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій останніх, просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вирок фактично не направлений на виконання, оригінал вироку в матеріалах справи відсутній, а текст вироку не підписаний головуючим суддею.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку потерпілого, який послався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора стосовно незаконності вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд виходить з наступного.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 1993 року № 3, від 3 грудня 1997 року № 12; далі постанова Пленуму 1990 року № 5) вказано, що вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить ставитися з винятковою відповідальністю, оскільки наспіх, непослідовно, неохайно написаний вирок може викликати сумніви в його законності, обґрунтованості і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як встановлено апеляційним судом, матеріали кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не містять оригіналу вироку, яким обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Крім того, текст вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року, який наявний в матеріалах справи не підписаний головуючим, що викликає сумнів в його законності, обґрунтованості та справедливості.

Зазначені порушення судом першої інстанції вимог КПК України не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим вирок суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді першої інстанції, під час якого потрібно врахувати вищевикладене, та ухвалити рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296 КК України в суді першої інстанції.

Суддя Суддя Суддя