Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/69/2020 Справа №641/6750/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000382 від 23.03.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, працюючого приватним підприємцем, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що 23.03.2017 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, керував технічно справним автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по пр. Льва Ландау в м. Харкові, зі сторони вул. Танкопія в сторону вул. Киргизької. Під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі будинку 149 по пр. Льва Ландау в м. Харкові, водій ОСОБА_6 , побачивши, що перед пішохідним переходом зупинились автомобілі для надання дороги пішоходам, перестроївся у ліву крайню смугу руху проспекту, не вжив заходи до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу для надання дороги пішоходам, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який переходив проїжджу частину по пішохідному переходу, з права на ліво по ходу руху автомобіля, чим грубо порушив п.п. 10.1, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими: п. 10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 18.1 - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 18.4 - Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме закритий перелом діафіза лівої плечевої кістки в середній третині із зсувом, закритий внутрішньосуставний перелом медіального виростка і проксимального метадіафіза правої великогомілкоової кіськи із зсувом. Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях ОСОБА_6 перебувають у причинному зв`язку з виникненням події.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_4 .
В судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки його підзахисний обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що відносяться до категорії невеликої тяжкості злочинів, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що наслідки закриття провадження йому зрозумілі. Також обвинувачений вказав, що йому зрозуміло, що закриття провадження у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою обставиною.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про закриття провадження.
Представник потерпілого при розв`язанні клопотання сторони захисту, покладався на розсуд суду.
Потерпілий заперечував проти закриття провадження у справі.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного.
Так, згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, передбачено, Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з кримінального провадження, злочин, який інкриміновано в провину ОСОБА_6 , останнім вчинено 23.03.2017 року, таким чином строк притягнення до кримінальної відповідальності на даний час сплинув.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та вважає, що кримінальне провадження за N 0000382 від 23.03.2017 підлягає закриттю, а обвинувачений ОСОБА_6 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Так, згідно роз`яснень, викладених в Пленумі Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 р., у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке оформлюється ухвалою суду, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки цивільний позов вирішується судом згідно ст. 129 КПК України у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому даний цивільний позов необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє цивільного позивачів можливості заявити його у порядку цивільного судочинства.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 370, 372 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження за N 0000382 від 23.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі ст. 49 КК України та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди з ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали, негайно, після її проголошення вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя- ОСОБА_1