Справа №345/1925/20
Провадження № 1-кс/345/617/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2020 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6, клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000544 від 29.05.2020, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 до слідчого судді Калуського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на дві пляшки віскі із написом «JackDaniels» Jennesseesourmash WHISKEY 70cl 40% Vol. з метою заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що 28.05.2020р. в чергову частину Калуського ВП поступило письмове звернення від начальника охорони крамниці "Гостинний Дім" ОСОБА_5 , про те, що невідома особа 28.05.2020р. близько 18:00год. в м. Калуш по вул. В.Стуса із приміщення крамниці "Гостинний Дім" вчинила крадіжку продуктів харчування та алкогольні напої.

05.06.2020 року в м. Калуші по вул. О.Тихого, біля будинку № 10 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції дві пляшки віскііз написом «JackDaniels» Jennesseesourmash WHISKEY 70cl 40% Vol. Дані пляшки віскі оглянуто та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5

05.06.2020 р. дві пляшки віскі із написом «JackDaniels» Jennesseesourmash WHISKEY70 cl 40% Vol. визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000544.

Оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, з метою збереження речових доказів, запобігання настання негативних наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню, є необхідність у накладенні арешту на майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився.

Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати підстави наявності правових підстав для накладення арешту на майно та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештованому; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000544 від 29.05.2020, станом на 09.06.2020, вбачається, що 28.05.2020 близько 18.00 год. в м. Калуш по вул. В.Стуса із приміщення крамниці «Гостинний Дім» вчинила крадіжку продуктів харчування та алкогольні напої.

Згідно постанови про визнання речей речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09.06.2020, дві пляшки віскі із написом «Jack Daniels» Jennessee sour mash WHISKEY 70 cl 40% Vol, зокрема, визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп.69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n.50, Series A N 98).

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати підстави наявності правових підстав для накладення арешту на майно та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Дані мотиви не були встановлені також під час розгляду справи в суді.

Слідчим суддею встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що дві пляшки віскі належать ТОВ «Гостинний Дім», тобто особі яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням представника юридичної особи ОСОБА_5 було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на майно.

Варто також зазначити, що залишається незрозумілим сам факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, адже із витягу з ЄРДР вбачається, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) відбулась 28.05.2020, однак, 05.06.2020 ОСОБА_5 надав працівникам поліції дві пляшки віскі із написом «JackDaniels» Jennesseesourmash WHISKEY 70cl 40% Vol., тобто через 9 днів після вчинення злочину.

Слідчий суддя звертає увагу, що крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися рим (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо).

Однак, в даному випадку неможливо зрозуміти яким чином предмет злочину знаходився у потерпілої сторони та які є ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 174, 175, 309,310,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000544 від 29.05.2020 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя