Справа № 369/4116/19
Провадження № 1-кп/369/201/20
В И Р О К
іменем України
15.05.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0000300 від 18.01.2019 року, № 0000466 від 26.01.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має неповну середню освіту, не одружений, не працюючий, раніше судимий вироком від 07.04.2016 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, який звільнився 12.06.2018 року з Білоцерківської ВК № 119 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком від 12.12.2014 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, який звільнився 11.12.2018 року на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2019 року умовно-достроково з Білоцерківської ВК на невідбутий строк 1 (один) рік 3 (три) місяці 24 (двадцять чотири) дні,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком від 07.04.2016 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнившись 12.06.2018 року з Білоцерківської ВК по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, перебуваючи 26.01.2019 року близько 00.30 за місцем свого проживання: в будинку по АДРЕСА_1 , разом з потерпілим ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, повторно таємно викрав належні ОСОБА_6 30800 грн., 100 доларів США, що за кусом НБУ на день вчинення злочину становить 2778 грн., 30 євро, що за курсом НБУ на день вчинення злочину становить 945,38 грн. та куртку ОСОБА_6 , в якій були належні останньому документи.

Після чого, утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди загальним розміром 34524,03 грн.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком від 12.12.2014 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, звільнишись 11.12.2018 року на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2019 року умовно-достроково з Білоцерківської ВК на невідбутий строк 1 (один) рік 3 (три) місяці 24 (двадцять чотири) днів належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, 05.01.2019 року близько 23 години, перебуваючи в будинку своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що Китінські пішли спати, повторно таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_7 мобільні телефони «Xiomi Redmi Note 5А» вартістю 2450 грн., «Oukitel C8» вартістю 1625 грн., «Blackview A30» вартістю 1475 грн., «LG X 135» вартістю 800 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди загальним розміром 6350 грн.

Крім того, 29.01.2019 року близько 01.50 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , будучи раніше судимими за умисні корисливі злочини, діючи спільно та за попередньою змовою, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи поблизу магазину по АДРЕСА_5 , за допомогою принесеного з собою металевого лому пошкодили задні вхідні двері, через які проникли до приміщення магазину, з якого повторно таємно викрали товар, який належить потерпілому ОСОБА_9 (продути харчування та напої) загальною вартістю 1529,37 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 1529,37 грн.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнали, вказали, що вони познайомилися в Білоцерківській ВК під час відбуття покарання, в магазин запропонував залізти ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 погодився на таку пропозицію, викрадений товар ОСОБА_10 продав.

В гостях у ОСОБА_12 випивав, з дозволу ОСОБА_13 залишився ночувати, проте, коли хазяї лягли спати, ОСОБА_11 забрав чотири мобільні телефони та пішов, мобільні телефони продав, гроші витратив на власні потреби. Наразі, близько 1500 грн. повернув сину ОСОБА_14 як відшкодування завданої шкоди.

ОСОБА_10 познайомився з ОСОБА_15 25.01.2019 року, ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_10 роботу, таку пропозицію вирішили відсвяткувати, тому пішли до будинку, де проживав ОСОБА_10 , та почали випивати, вночі, коли ОСОБА_15 заснув, ОСОБА_10 забрав куртку ОСОБА_15 та пішов з дому, дорогою у кишенях знайшов гроші, після чого вирішив поїхати в м. Біла Церква до друзів, де прогуляв гроші, куртку з документами ОСОБА_15 залишив на вокзалі, де її хтось забрав. Також ОСОБА_10 заявив, що має намір відшкодовувати ОСОБА_15 завдану шкоду.

У вчиненому обвинувачені щиро розкаялись, просили їх не позбавляти волі.

Судове провадження відбувалось у відсутність потерпілої ОСОБА_7 , яка за викликом до суду не прибула, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, потерпілого ОСОБА_9 , який подав заяву, якою просив розглядати кримінальну справу у його відсутність, та потерпілого ОСОБА_6 , який через віддаленість свого місця проживання та відсутність коштів на проїзд не прибув до суду, звернувся з позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 37724,03 грн. майнової шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинувачених, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують особу кожного з них.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в обсязі висунутого їм обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує
дії ОСОБА_5 по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та по епізоду крадіжки товару з магазину ОСОБА_9 ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
дії ОСОБА_4 по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та по епізоду крадіжки товару з магазину ОСОБА_9 ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочини за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, злочин за ч. 2 ст. 185 КК України до злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання має посередні характеристики. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинені злочини за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання, а також попередить вчинення ним злочинів в майбутньому.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що злочини за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, злочин за ч. 2 ст. 185 КК України до злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання має посередні характеристики. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинені злочини за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання, а також попередить вчинення ним злочинів в майбутньому.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_5 призначеного покарання рахувати з моменту його затримання з 15.05.2020 року.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО», взявши його під варту в заді суду негайно.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком від 12.12.2014 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України у виді 1 (одного) місяця позбавлення, та вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_4 призначеного покарання рахувати з моменту його затримання з 15.05.2020 року.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО», взявши його під варту в залі суду негайно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 (тридцять сім тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 03 грн. майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1