Справа № 308/1218/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/137/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області молодший радник юстиції ОСОБА_5 (далі прокурор),

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання погодженого прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, машиніста дорожньої техніки ТОВ «Агрошляхбуд-М», раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме, з 22 год. до 07 год.

На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Встановлено строк дії ухвали до 12.04.2020, включно.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 07 лютого 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета і якемало місце 05 грудня 2019 року приблизно о 19 годині 15 хвилин. Відповідно до клопотання ОСОБА_6 , діючи в групі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 й іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», що неподалік ресторану «Корал», у с. Верхній Коропець, Мукачівського району, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням належної йому вогнепальної гладкоствольної зброї - рушниці «Huglu XR7» з серійним номером № НОМЕР_1 та рушниці «Core LZR-G01» з серійним номером № НОМЕР_2 , а також інших предметів спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи вчинювані ним дії та умисно ігноруючи правила дорожнього руху, а також правила поведінки, моральності та добропристойності, зверхньо ставлячись до працівників, які здійснюють дорожньо-ремонтні роботи, безпричинно нанесли їм тілесні ушкодження заздалегідь заготовленими та пристосованими предметами, при цьому, здійснюючи постріли з вогнепальної гладкоствольної зброї. Внаслідок вчинених гр. гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, хуліганських дій, спричинені тілесні ушкодження гр. гр. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , й окрім цього, працівниками ТОВ «ШБУ-77» було припинено виконання ремонтно-будівельних робіт на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» і що призвело до заподіяння ТОВ «ШБУ-77» матеріальної шкоди на суму 300000 гривень, яка полягала у несвоєчасній укладці дорожнього покриття асфальтовою сумішшю, що у свою чергу призвело до втрати нею якісних характеристик, а також створило водіям і пасажирам, які в цей час рухались по даній ділянці дороги, незручності так як внаслідок хуліганських дій на цій ділянці дороги утворився великий затор автомобілів. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_12 , даними протоколу огляду місця події від 05.12.2019 року, даними протоколів - допиту потерпілого ОСОБА_12 ; свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ; висновком судово балістичної експертизи від 04.02.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження. Слідчий також посилається на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню. Враховуючи вищенаведене, а також суспільний резонанс діянь та їх тяжкість, обставини вчинення правопорушення, тяжкість покарання, яке може бути призначено за скоєне, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що матеріалами клопотання не доведено факт переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду під час досудового слідства, як і не доведено факт здійснення ним впливу на свідків у кримінальному провадженні, які, згідно пояснень сторони захисту, не є підлеглими підозрюваного та проживають в іншому населеному пункті. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що матеріали за клопотанням не містять жодних даних з обставин перешкоджання підозрюваним здійсненню досудового слідства будь-яким чином. Оцінюючи доводи слідчого та прокурора про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою перешкоджання уникнення ним від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд констатував, що їх можливе настання не доведено прокурором жодним доказом. Також прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного - відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність даних про намагання підозрюваного ухилитися від правосуддя. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого та можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби, а саме з 22 год. до 07 год., з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчим суддею не враховано конкретні обставини, за яких вчинено злочин та роль підозрюваного як особи, що здійснювала на місці події постріли із належної йому зброї. Знаходження підозрюваного за місцем свого проживання не виключає можливість впливу його на інших свідків, покази яких мають суттєве значення для встановлення істини в справі. Вказує і на те, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Ступінь тяжкості злочину, дані про особу підозрюваного, спосіб життя, дають підстави вважати про існування ризиків незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, вчинення ним нового кримінального правопорушення, можливість переховування від органів слідства та суду. Тому, апелянт вважає, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви гр. ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 05.12.2019, протоколами допитів потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ; висновком судово-балістичної експертизи від 04.02.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 06.02.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено фактів переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду під час досудового слідства, як і не доведено фактів здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, які, згідно пояснень сторони захисту, не є підлеглими підозрюваного та проживають в іншому від нього населеному пункті. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд враховує і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про факти чи наміри підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування або суду чи будь-яким чином впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Таким, що знайшов своє підтвердження у ході апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає і висновок слідчого судді про те, що матеріали за клопотанням не містять жодних даних з приводу перешкоджання підозрюваним здійсненню досудового слідства будь-яким чином. Визнаючи вказаний висновок обґрунтованим, апеляційний суд також вважає, що слідчий суддя прийшов до належних висновків і про те, що можливе настання ризиків перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню чи вчинення іншого кримінального правопорушення не доведено прокурором будь-яким доказом, із чим погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Тому, обґрунтованим визнається і висновок слідчого судді про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував дані про особу підозрюваного : відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи працює машиністом дорожньої техніки ТОВ «Агрошляхбуд-М», усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність даних про намагання ухилитися від правосуддя.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не вказував на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, а також не посилався на будь-які факти порушень процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт у певний час доби, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчим суддею не враховано конкретні обставини вчинення злочину та роль підозрюваного як особи, що здійснювала на місці події постріли із належної йому зброї, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді.

Як такі, що ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не впливають на висновки слідчого судді, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: знаходження підозрюваного за місцем свого проживання не виключає можливість його впливу на інших свідків, покази яких мають суттєве значення для встановлення істини в справі; перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; ступінь тяжкості злочину, дані про особу підозрюваного, спосіб життя, дають підстави вважати про існування ризиків незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, вчинення ним нового кримінального правопорушення, можливість переховування від органів слідства та суду; обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181,183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області молодший радник юстиції ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. до 07 год., залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: