Номер провадження 1-кп/754/319/20
Вирок
Іменем України

24 квітня 2020 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003484 від 09.05.2019 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Печора Комі АРСР РФ, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зі слів маючого статус учасника бойових дій, без зареєстрованого місця проживання на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_6 ,
- захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 09.05.2019 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_13 у квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, взяв молоток, з метою використання його в якості знаряддя реалізації свого злочинного умислу, та тримаючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_12 , який в цей час спав. Після цього, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_12 молотком, який тримав у правій руці, не менше 5 (п`яти) ударів у область голови, від чого останній відчув фізичний біль та отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в проекції кори передцентральної звивини зліва, епідуральних нашарувань крові над лобною ділянкою зліва, вдавленого уламкового перелому лобної луски зліва, 5 (п`ять) забійних ран м`яких тканин волосяного покриву голови, гематоми повік лівого ока, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).
Таким чином, ОСОБА_15 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, не визнав та показав суду, що більше 19 років перебуває у шлюбі з ОСОБА_13 . Ішутіна знав, іноді разом випивали. 05.05.2019 року Мерайс прийшла п`яна, він сказав, що піде гуляти, вона забрала ключі. 09.05.2019 року приблизно о 09 годині 30 хвилин він піднявся до квартири, подзвонив, двері у тамбур та квартиру були відчинені. Він у коридорі взяв молоток, який лежав на поличці у прихожій, побачив, що на дивані лежить чоловік, ОСОБА_16 не впізнав, подумав, що з ОСОБА_17 спить який мужик. Почав чіпати чоловіка молотком кілька разів у плече, 3-4 рази. У цей час ОСОБА_17 щось йому пробуркотіла. Після того, як він побачив на дивані спідню білизну Мерайс, його щось переклинило, ударив чоловіка 2 рази по голові, третій раз не став, подумав що вбив його, він навіть не здригнувся. Удари наносив неприцільно, можливо ударів більше 2-х разів. Мерайс не прокинулась. Молоток кинув на підлогу. Після цього вийшов на вулицю, перекурив і пішов до дільничного, але того не було. Як зазначив ОСОБА_6 наміру вбити ОСОБА_12 у нього не було, у нього був спалах гніву, хотів спричинити потерпілому біль, не стримався. Після двох ударів йому стало погано, він злякався. Вбивати ОСОБА_16 не хотів. Також обвинувачений зазначив, що на той момент він 3 дні нічого не їв і не пив, випив уже коли йшов до поліції повідомляти про те, що трапилося.
Незважаючи на свідчення обвинуваченого, в яких він по суті не заперечує факту нанесення потерпілому множинних ударів молотком, але заперечує обставини того, що мав намір саме вбити потерпілого, його винність саме у замаху на вбивство ОСОБА_12 підтверджується сукупністю доказів наданих стороною обвинувачення та безпосередньо досліджених судом, зокрема процесуальними документами, висновками експертиз, показаннями потерпілого, свідків.
Так, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_18 з грудня 2018 року, неприязних відносин між ними не було. Проживали в одному дворі, часто спілкувались в одній компанії, де він і познайомився з ОСОБА_19 . ОСОБА_20 дала йому свій номер телефону, від неї він дізнався, що хоча вона у шлюбі, але фактично не підтримує відносин зі своїм чоловіком ОСОБА_21 . Вони почали зустрічатись, а приблизно в січні 2019 року вона переїхала до нього в кімнату за адресою АДРЕСА_3 , яку він орендував у ОСОБА_22 . Періодично він їздив додому в ОСОБА_23 , вони спілкувались з нею по телефону. Якось ОСОБА_20 розказала, що у неї пропав паспорт і вона піде писати заяву у поліцію, але пізніше виявилось , що його забирав ОСОБА_21 , бо не хотів розлучатись. Під час їх спільного проживання з ОСОБА_20 до них часто приходив в гості ОСОБА_21 , конфліктів між ними не виникало. На якійсь час ОСОБА_21 поїхав жити до свого товариша на вул. Пухівську, теща поїхала на заробітки в Москву, тому вони з ОСОБА_20 перейшли жити до неї в квартиру. 8 травня 2019 року вони зустрілись з ОСОБА_21 з приводу допомоги в поверненні посвідчення УБД ОСОБА_21 , яке він заклав десь в магазині. Він погодився, оскільки знав від ОСОБА_20 , що інших документів у ОСОБА_21 немає, а без документів той не міг поїхати з ОСОБА_24 на батьківщину. Запросив його переночувати до квартири, вони разом випивали до вечора втрьох. Біля 21.00 він пішов спати, а ОСОБА_21 з ОСОБА_20 продовжували спілкуватись на кухні. Заснув, прокинувся вечором 09.05.2019 р. в реанімації. Пізніше від ОСОБА_20 йому стало відомо, що ОСОБА_25 заарештували за те, що він розбив йому голову молотком. Лежав в лікарні 19 днів, витратив на лікування 5700 грн., чеки не збереглись, 3000 грн. - вартість його речей, які були вилучені і не повернуті йому, 50.000 грн. - моральна шкода. Вважає, що ОСОБА_21 необхідно покарати максимально.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що знає обвинуваченого ОСОБА_6 18 років., неприязних відносин немає. З потерпілим ОСОБА_12 вона познайомилась у грудні 2018 року. ОСОБА_6 її чоловік, на той час вони приблизно півроку не проживали разом. Приблизно 1,5-2 місяці вона проживала із ОСОБА_12 , про що ОСОБА_6 знав. Напередодні 09.05.2019 року вони втрьох випивали, святкували свято 9 травня, пили горілку, пиво, скільки не пам`ятає. Конфліктів між ними не було. Раніше ОСОБА_21 та ОСОБА_16 іноді сперечалися через горілку. Того дня вона перша пішла спати. Коли прокинулась у квартирі вже була поліція. Ішутін сидів на ліжку, голова у нього була розбита, ковдра та подушка у крові. Ішутін сам викликав швидку. На даний час вона продовжує спілкуватися із ОСОБА_6 і з ОСОБА_12 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав суду, що він працює старшим оперуповноваженим Деснянського УПГУНП у м. Києві. 09 травня 2019 року він заступив на чергування. Черговий повідомив, що приблизно о 13-14 годині прийшов чоловік, який повідомив, що вбив людину, коханця своєї дружини молотком по голові. Виїхали на місце події. У квартирі побачили на дивані ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_16 , який був при тямі, голова вся у крові. Потерпілий, зважаючи на його стан, фізично не міг говорити. Мерайс була п`яна, на всіх кричала, для неї це була новина. ОСОБА_21 сам усе пояснив, розказав як бив, сказав, що розхвилювався і сам пішов здаватися. Швидку допомогу потерпілому викликали працівники поліції.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.05.2019 року, під час проведення огляду місця події (з фототаблицею), об`єктом якого є приміщення квартири АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: фрагмент шпалери з речовиною бурого кольору, зрізаний зі стіни; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; нижня білизна з речовиною бурого кольору; дитяча футболка (майка) з речовиною бурого кольору;молоток з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; спортивна кофта синього кольору з речовиною бурого кольору (а.с. 191-192 т. 1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.05.2019 року, під час проведення огляду, об`єктом якого є приміщення гардеробу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, було виявлено та вилучено: одяг потерпілого ОСОБА_12 , а саме джинси синього кольору, куртку синього кольору, темно-зелену футболку (а.с. 193-205 т. 1).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 09.05.2019 року вбачається, що 09.05.2019 року о 13 годині 45 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 23-Д, каб. 24, було затримано громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час обшуку затриманої особи у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: куртку темно-коричневого кольору зі світлим кантом вздовж замків, рукавів та навколо кишень; пару кросівок чорного кольору на шнурках; светр світло-сірого кольору із плямами бурого кольору на рукавах та резинці знизу; джинси синього кольору із плямою бурого кольору в області лівого коліна; футболку бежевого кольору із плямами бурого кольору в області живота.

Крім того, ОСОБА_6 було оглянуто на стан сп`яніння за допомогою електронного приладу «Drager Alkotest 6820». За результатами проведеного огляду станом на 19 годину 31 хвилину 09.05.2019 року вміст алкоголю у повітрі, яке видихав ОСОБА_6 , становив 1,32 % (а.с. 215 т. 1).

Постановою старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві майора поліції ОСОБА_27 від 09.05.2019 року виявлені та вилучені під час проведення обшуків речі, а саме: фрагмент шпалери з речовиною бурого кольору, зрізаний зі стіни; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; нижня білизна з речовиною бурого кольору; дитяча футболка (майка) з речовиною бурого кольору;молоток з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; спортивна кофта синього кольору з речовиною бурого кольору; одяг потерпілого ОСОБА_12 , а саме джинси синього кольору, куртку синього кольору, темно-зелену футболку; одяг ОСОБА_6 - куртку темно-коричневого кольору зі світлим кантом вздовж замків, рукавів та навколо кишень; пару кросівок чорного кольору на шнурках; светр світло-сірого кольору із плямами бурого кольору на рукавах та резинці знизу; джинси синього кольору із плямою бурого кольору в області лівого коліна; футболку бежевого кольору із плямами бурого кольору в області живота, - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003484 від 09.05.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2019 року, накладено арешт на фрагмент шпалери з речовиною бурого кольору, зрізаний зі стіни; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; нижня білизна з речовиною бурого кольору; дитяча футболка (майка) з речовиною бурого кольору;молоток з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; спортивна кофта синього кольору з речовиною бурого кольору; одяг потерпілого ОСОБА_12 , а саме джинси синього кольору, куртку синього кольору, темно-зелену футболку; одяг ОСОБА_6 - куртку темно-коричневого кольору зі світлим кантом вздовж замків, рукавів та навколо кишень; пару кросівок чорного кольору на шнурках; светр світло-сірого кольору із плямами бурого кольору на рукавах та резинці знизу; джинси синього кольору із плямою бурого кольору в області лівого коліна; футболку бежевого кольору із плямами бурого кольору в області живота, - з метою збереження речових доказів у вигляді заборони користування та розпорядження.
Відповідно до висновку експерта № 042-1099-2019, час проведення експертизи з 12.06.2019 року по 04.07.2019 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено, що під час первинно відомого звернення 09.05.2019 року о 17 год. 26 хвилин (під час огляду лікарями швидкої медичної допомоги), у ОСОБА_6 були виявлені такі тілесні ушкодження:

-Садно (без опису морфології) лобної ділянки ліворуч; синець (без опису морфології) грудної клітини в ділянці 7-8 ребер.

Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення саден/синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися:

-Садно по механізму однократного ковзання, тертя, удару під кутом тупого предмету;

-Синець за рахунок однократної ударної дії тупого твердого предмету (судити про характерні властивості якого не представляється можливим)

Всі виявлені тілесні ушкодження могли утворитись у строк, вказаний у описовій частині ухвали, тобто, 09.05.2019 року.

Кожен з виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечним для життя та не могло утворитися за рахунок падіння на площину.

Діагнози, які були встановлені ОСОБА_6 під час його огляду лікарями швидкої медичної допомоги 09.05.2019 року «гіпертонічна хвороба 2 стадії, гіпертонічний криз» віддзеркалюють клінічні прояви соматичних захворювань, кожне з яких не підлягає судово-медичній оцінці (у розумінні визначення ступеню тяжкості).

Відповідно до висновку експерта № 081-148-2019 від 27.06.2019 року кров гр.. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А.

Кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ (IV).

На наданих на дослідження спортивній кофті (об.№№1-17), наволочці (об.№№18-21), фрагменті тканини (об.№№22-24), чотирьох фрагментах паперу (об№25), які бкло вилучено в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_4 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було отримано наступні результати:

-В об.№№3-7, 9,10,12-17 на спортивній кофті, об. №№18-21 на наволочці, об.№№22-24 на фрагменті тканини, об. № 25 на чотирьох фрагментах паперу виявлений антиген В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_12 . Даних за можливість походження цієї крові від гр. ОСОБА_6 результатами дослідження не отримано;

-В об. №№ 1,2,11 на спортивній кофті виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_6 . Можливість домішки крові гр. ОСОБА_12 не виключається (антиген В).

-В об.№8 на кофті антигени А,В,Н не виявлені, групова належність крові не встановлена.

Відповідно до висновку експерта № 081-147-2019 від 18.06.2019 року кров гр.. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А.

Кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ (IV).

На наданих на дослідження футболці (об.№№1-12), джинсових брюках (об.№№13-28), які належить гр. ОСОБА_12 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було отримано наступні результати:

-В об.№№1,3-12 на футболці, об.№№1-16,18-21,27,28 на джинсових брюках виявлений антиген В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_12 . Даних за можливість походження цієї крові від гр. ОСОБА_6 результатами дослідження не отримано;

-В об. № 2 на футболці, об.№№17,22-26 на джинсових бруках виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_6 . Можливість домішки крові гр. ОСОБА_12 не виключається (антиген В).

Відповідно до висновку експерта № 081-149-2019 від 03.07.2019 року кров гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А.

Кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ (IV).

На наданих на дослідження куртці (об.№№1,2,4,5), светрі (о.№8), футболці (об.№15), джинсових брюках (об.№№17,22), які вилучені в ході затримання гр. ОСОБА_6 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було отримано наступні результати:

-В об.№№1,2,4,5 на куртці, об. №8 на светрі, об. № 15 на футболці, об. № 17 на джинсових брюках виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_6 . Можливість домішки крові гр. ОСОБА_12 не виключається (антиген В).

-В об.№22 на джинсових брюках антигени А,В,Н не виявлені, групова належність крові не встановлена.

-В об. № 10 на светрі виявлена кров, видова належність якої не встановлена у зв`язку з отриманням негативних результатів за всіма прецитіпуючими сироватками, які є у відділенні.

-В об.№3 на куртці, об.№№6,7,9 на светрі, об.№№13,14 на футболці, об.№№16,18-21,23,24 кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена.

Відповідно до висновку експерта № 091-146-2019 від 15.07.2019 року кров ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО..

Кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи АВ ізосерологічної системи АВО.

При судово-цитологічному дослідженні ударної частини (об.1),бокової поверхні «А» (об.2), бокової поверхні «Б» (об.3), верхньої поверхні (об.4), нижньої поверхні (об.5) робочої частини молотка, бокової поверхні «А» (об.6) ручки молотка виявлено:

-Кров (об.1-4,6) людини, яка в об. 1,2 належить особі чоловічої генетичної статі, в об.3,4,6- статева належність крові не визначена через непридатність ядер лейкоцитів для цитологічного аналізу;

-Фрагменти сполучної тканини (об.1-4) людини, статева належність яких не визначена через непридатність ядер для дослідження;

-Епітеліальні клітини слизової оболонки порожнини рота (об.1-6), статева належність яких не визначена через непридатність ядер клітин для аналізу.

При серологічному дослідженні крові в об.1-4,6 виявлені антигени А і В, а на клітинах в об.3 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. На клітинах об.1,2,4,5,6 антигени А і В не виявлені.

Отже, враховуючи отримані результати дослідження, походження слідів в об.1-6 від потерпілого ОСОБА_12 (антиген В) і від підозрюваного ОСОБА_6 (антигени А і В) не виключається.

При судово-цитологічному дослідженні вільного кінця (об.7) ручки молотка кров та клітини з ядрами не знайдені.

Відповідно до висновку експерта № 042-1110-2019 від 12.07.2019 року дані наданої медичної документації свідчать про те, що при надходженні до стаціонару 09.05.2019 року о 14.16 год. у гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала місце:

-Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в проекції кори передцентральної звивини зліва, епідуральних нашарувань крові над лобною ділянкою зліва, вдавленого уламкового перелому лобної луски зліва, 5 (п`ять) забійних ран м`яких тканин волосяного покриву голови, гематоми повік лівого ока.
Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто, 09.05.2019 року, не виключено у спосіб, на який вказує ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 10.05.2019.
Утворення вказаних ушкоджень внаслідок падіння ОСОБА_12 з вертикального положення тіла на площину виключається.
Відкрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості за ступенем тяжкості відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з пунктом 2.1.3. б) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві від 22.07.2019 року та протоколу перегляду відеозапису від 01.08.2019 року вбачається, що 22.07.2019 року до слідчого відділення № 2 Деснянського УПГУНП у м. Києві надійшов DVD-RW VIDEX із записом камер відео спостереження входу чергової частини та боді камери ВП-2 Деснянського УП, на яких зафіксовано як ОСОБА_6 09.05.2019 року приблизно о 13 годині 26 хвилин прийшов у чергову частину та зізнався у вбивстві ОСОБА_12 . Згідно вказаної постанови слідчого вилучений та оглянутий DVD-RW VIDEX із записом камер відео спостереження входу, чергової частини та боді камери ВП-2 Деснянського УП визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003484 від 09.05.2019 року.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 10.05.219 року на пропозицію слідчого провести за участю підозрюваного слідчий експеримент з метою уточнення його показів, які він дав при допиті в якості підозрюваного, ОСОБА_6 погодився. При цьому останній розповів, що 09.05.2019 року приблизно о 10 годині він прийшов додому в квартиру АДРЕСА_2 та зайшовши у кімнату побачив, що його дружина ОСОБА_13 на дивані спить із сусідом з четвертого поверху, номер квартири не пам`ятає. Його це дуже розлютило, він сильно приревнував та захотів помститися сусіду ОСОБА_28 . Пішов на балкон, зняв зі стіни молоток, який висів на гвіздках, та металевою частиною тупою поверхнею (п`яткою) утримуючи в правій руці вдарив спавшого сусіда, який лежав обличчям до верху, приблизно три рази в область тім`яної частини розмахом руки приблизно 50-60 см. Від ударів ОСОБА_16 не прокинувся та продовжив лежати, він кинув молоток у кімнаті на підлозі, а сам вийшов на вулицю. Після цього йому стало погано і він пішов до ВП-2 Деснянського УПГУНП у м. Києві, де зізнався у тому, що вбив людину.

На запитання захисника, що на лобі з лівої сторони у підозрюваного, ОСОБА_6 відповів, що це рана, яка утворилась внаслідок удару кулаком ОСОБА_12 за декілька годин до того, як він його вдарив молотком. На запитання слідчого, яка була мета заподіяння ударів молотком ОСОБА_12 , підозрюваний ОСОБА_6 відповів, що хотів відомстити, спричинити фізичну біль, але ні в якому разі не хотів вбити.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 92 на теперішній час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявляє ознак будь-якого психічного розладу та за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_6 не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Питання сильного душевного хвилювання не відноситься до компетенції судово-психіатричних експертів. В період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не виявлено клінічних ознак наркоманії та хронічного алкоголізму.
Як вбачається з протоколу перегляду відеозаписів від 01.08.2019 року підозрюваний ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_10 , був ознайомлений із відеозаписом з камер відеоспостереження в приміщенні ВП-2 Деснянського УПГУНП у м. Києві, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 23-Д, на одному ком пакт-диску DVD-RW «VIDEX», з використанням відео системи - службового комп`ютера. Так, відеозаписи, що містяться у файлах 9-10 на вказаному диску містять відомості того, як 09.05.2019 року в період з 16 год. 21 хв. по 16 год. 40 хв. оперуповноважений відбирає письмове пояснення у ОСОБА_6 , в якому він повністю зізнався в тому, що хотів із-за ревнощів вбити ОСОБА_12 та вдарив його молотком. При цьому, суд звертає увагу на те, що після перегляду даного відеозапису підозрюваний ОСОБА_6 зауважень не мав.

В судовому засіданні було переглянуто відеозаписи, які містяться на 1 (одній) карті пам`яті microCD, а також на 2 (двох) дисках, на яких технічно зафіксовано проведення огляду місця події 09.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , а також відеозапис із камер відеоспостереження входу чергової частини та боді камери ВП-2 Деснянського УП, на яких зафіксовано як ОСОБА_6 09.05.2019 року приблизно о 13 годині 26 хвилин прийшов у чергову частину та зізнався у вбивстві ОСОБА_12 , та запис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дослідивши всі обставини кримінального провадження, які знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду, та які у своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого у вчиненні саме злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
З позицією захисту, щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого з замаху на вбивство на ч. 1 ст. 121 КК України (тяжкі тілесні ушкодження), колегія суддів, аналізуючи досліджені докази в сукупності, не погоджується.
До такого висновку, ретельно проаналізувавши докази та враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, які, згідно вимог ст. 458 КПК України, є обов`язковими для всіх судів загальної юрисдикції, суд прийшов з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів їм необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Згідно з ч. 1 ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Встановлені в ході судового розгляду обставини того, що обвинувачений ОСОБА_6 після нанесення потерпілому ОСОБА_12 , який спав, чисельних ударів молотком по голові останнього, наслідком яких стали тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, не надавши потерпілому необхідної допомоги, вийшов на вулицю покурити та вважаючи, що вбив потерпілого пішов до відділку поліції, де зізнався у вбивстві ОСОБА_12 , дають суду достатні підстави, поза розумним сумнівом, прийти до висновку, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки, бажав їх настання, враховуючи кількість, характер і локалізацію поранень, тобто діяв з прямим умислом направленим саме на умисне позбавлення життя потерпілого, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від обвинуваченого.
Тобто, дії обвинуваченого слід кваліфікувати як замах на вбивство, і підстав для перекваліфікації його дій на ч.1 ст. 121 КК України, на що посилається сторона захисту, суд не вбачає.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільну явку обвинуваченого до органів поліції із зізнанням у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я, що є найвищою соціальною цінністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, враховуючи обставини справи, суд не вбачає законних підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України або звільнення від відбування покарання із випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України. Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Крім того, впідготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_12 пред`явлено цивільний позов, в якому потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь завдану внаслідок кримінального провадження немайнову (моральну) шкоду у розмірі 50 000 грн., а також витрати на лікування у розмірі 5 700 грн. та вартість пошкоджених особистих речей - куртки, джинсів та кросівок, у розмірі 3 000 грн., всього 58 700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди
повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_6 цивільному позивачу ОСОБА_12 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я; у порушенні звичного способу життя ОСОБА_12 та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, потерпілому ОСОБА_12 була заподіяна моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 25.000 грн.

При цьому суд не вбачає підстав, для задоволення вимог цивільного позивача про стягнення витрати на лікування у розмірі 5 700 грн. та вартості пошкоджених особистих речей - куртки, джинсів та кросівок, у розмірі 3 000 грн., всього 8 700 грн., оскільки суду не надано належних письмових доказів на підтвердження вказаних вимог.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на корись держави витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме: витрати за проведення судово-медичної експертизи № 042-1099-2019 від 04.07.2019 року в розмірі 1619,10 грн.; витрати за проведення судово-медичної експертизи № 042-1110-2019 від 12.07.2019 року в розмірі 1823,60 грн., всього ?3 442,7?0 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09 травня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 09 травня 2019 року до 24 квітня 2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: фрагмент шпалери з речовиною бурого кольору, зрізаний зі стіни; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; нижня білизна з речовиною бурого кольору; дитяча футболка (майка) з речовиною бурого кольору;молоток з речовиною бурого кольору; наволочка з речовиною бурого кольору; спортивна кофта синього кольору з речовиною бурого кольору; одяг потерпілого ОСОБА_12 , а саме джинси синього кольору, куртку синього кольору, темно-зелену футболку; одяг ОСОБА_6 - куртку темно-коричневого кольору зі світлим кантом вздовж замків, рукавів та навколо кишень; пару кросівок чорного кольору на шнурках; светр світло-сірого кольору із плямами бурого кольору на рукавах та резинці знизу; джинси синього кольору із плямою бурого кольору в області лівого коліна; футболку бежевого кольору із плямами бурого кольору в області живота, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Речовий доказ: картку пам`яті microCD, а також два диски, із відеозаписами, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 25 000 грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 до ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 8 700 грн., - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 3 442,70 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3