13.05.2020 Провадження № 1-кп/331/40/2020
Єдиний унікальний номер 331/4399/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уро-
женця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не працюю-
чого, не одруженого, який зареєстрований у
АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
1) 24.12.2002 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.307 ч.2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 11.11.2004 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
3) 13.06.2005 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 304 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17.11.2007 р. ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09.11.2007 р. умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 16 днів;
4) 19.08.2008 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.321 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 18.12.2011 р. по відбуттю строку покарання;
5) 16.10.2012 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.395 КК України до 6 місяців арешту;
6) 26.12.2013 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.122 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
7) 18.11.2014 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 02.03.2017 р. по відбуттю строку покарання,
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 187 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, суди-мість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив корисливі злочини за наступних обставин.
30 травня 2017 р., у період часу з 01 год. 30 хв. до 01 год. 40 хв. ОСОБА_7 за попе-редньою змовою з ОСОБА_8 , засудженим вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.03.2020 р., який набрав законної сили, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, будучи впевненими в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, розподіливши між собою обов`язки, домовилися вчинити корисливий злочин.
30 травня 2017 р., у період часу з 01 год. 40 хв. до 01 год. 51 хв., ОСОБА_7 за по-передньою змовою з ОСОБА_8 , засудженим вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.03.2020 р., який набрав законної сили, знаходячись на третьому поверсі під`їзду будинку № 2 по вул.Українська в м.Запоріжжя, який став спостерігати за під`їздом з метою безперешкод-ного скоєння крадіжки конвектора «Аккорд» (багатосекційна батарея) з системи опалення та своєчасного попередження про можливу небезпеку ОСОБА_7 , а в цей же час, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, будучи впевненим в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом ривка повторно таємно викрав конвектор «Аккорд» (багатосекційна батарея) вартістю 584 грн. без урахування ПДВ, який належить КП «Наше місто». Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 віднесли конвектор на 2-й поверх цього під`їзду, де скинули через вікно на вулицю, та в подальшому віднесли до приймального пункту та здали як металобрухт. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільними діями спричинили КП «Наше місто» матеріальну шкоду на суму 584 гривні без урахування ПДВ.
- мобільний телефон «Соні Еріксон К550і» вартістю 200 грн. 00 коп.;
- мобільний телефон «Huawei Ascend Y511» вартістю 4000 грн.,
після чого з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4200 гривень 00 коп.
- золотим ланцюжком вагою 18 грамів, 585 проби, вартістю 100000 гривень;
після чого з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 113000 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні злочинів визнав в повному обсязі, пояснив про вчинення кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинува-ченого, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого, та стосуються речових доказів.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно (епізоди від 30.05.2017 р.); за ст.187 ч.1 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) (епізод від 24.07.2017 р.).
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання,передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розкритті злочинів.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчине-них кримінальних правопорушень, об`єм обвинувачення, майнова шкода частково відшкодо-вана шляхом повернення викраденого майна, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засудженим за вчинення корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі через нетривалий термін продовжив учиняти злочи-ни, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, але перебуває на обліку в наркологічному диспансері, та вважає необхід-ним призначити ОСОБА_7 міру покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду буде сприяти перевихованню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових зло-чинів, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України, або для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить.
Потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов не заявлений.
Відповідно до вимог ст.ст.127, 128, 129 КПК України обов`язок відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на обвинуваченого або на фізичну чи юридичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частина 1 ст.326 КПК України передбачає, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.
Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
Потерпілий ОСОБА_11 , його представник на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, клопотання про розгляд цивільного позову за їх відсутності до суду не надходили, про зміну місця проживання або перебування потерпілий ОСОБА_11 суд також не повідомив. З огляду на викладене, суд вважає необхідним цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 залишити без розгляду.
Представником КП «Наше місто» заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого завданої шкоди в сумі 4120 гривень.
Відповідно до вимог ст.ст.127, 128, 129 КПК України обов`язок відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на обвинуваченого або на фізичну чи юридичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгля-ду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як зазначено в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р.
№ 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: розмір майна, яким заво-лоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначена шляхом проведення відповідної експертизи.
З огляду на викладене, виходячи з доведеного обвинувачення, суд вважає необхідним заявлений КП «Наше місто» цивільний позов задовольнити частково, в сумі 584 гривні.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- жіночу сумку, мобільний телефон «Соні Еріксон К550і», мобільний телефон «Huawei Ascend Y511», які передані потерпілій на відповідальне зберігання, слід залишити ОСОБА_10 за належністю;
Судові витрати відсутні.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26.07.2017 р. від-носно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховувати з 24 липня 2017 р. з 22 год. 58 хв., який суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без змін, з цієї дати суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання.
Вирішуючи питання про зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення, суд також враховує наступне.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Якщо особа вчинила злочин у період до 23 грудня 2015 року включно, то під час зара-хування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК Ук-раїни в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., яким передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день поперед-нього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в розумінні ч.1 ст.5 КК України є зворотною дією закону, який «іншим чином поліпшує становище особи».
У тому разі, коли особа вчинила злочин у період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню також підлягають положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., однак, в такому випадку це вже буде прямою дією закону в часі.
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч.5 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р. в силу як зворотної так і прямої дії закону в часі.
Частина 2 ст.5 КК України визначає, що Закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погір-шує становище особи, не має зворотної дії в часі.
У той же час, Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, який набрав чин-ності 21 червня 2017 року, частину 5 ст.72 КК України викладено у наступній редакції: «Попе-реднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Таким чином, Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.
У випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то застосування Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року буде неправильним, оскільки зворотна дія цього Закону як такого, що «іншим чином погіршує становище особи» в розумінні ч.2 ст.5 КК України не допускається, і в такому разі, під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання, застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягатиме ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, що буде прямою дією цього закону в часі.
З огляду на викладене, враховуючи, що обвинуваченим злочини вчинені, в тому числі, до 21.06.2017 р., а саме 30 травня 2017 р., суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 липня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочинів, передба-чених ст.ст.185 ч.2, 187 ч.1 КК України, та призначити йому покарання:
- за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,
- за ст.187 ч.1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 24 липня 2017 р.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`яз-нення з 24 липня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заявлений потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого завданої злочином матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- жіночу сумку, мобільний телефон «Соні Еріксон К550і», мобільний телефон «Huawei Ascend Y511» - залишити ОСОБА_10 за належністю;
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_12