Справа № 524/2884/20
Провадження №1-в/524/124/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з уч. прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці подання Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засудженого 16.05.2011 року Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч.2 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1500 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02.12.2011 року штраф змінено на громадські роботи строком на 240 годин,
про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності,

ВСТАНОВИВ:

З подання вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений 16.05.2011 року Залізничним районним судом м.Сімферополя за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 грн. Вирок набрав законної сили 01.06.2011 року. 02.12.2011 року ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя несплачений штраф був замінений на громадські роботи строком на 240 годин. Ухвала набрала законної сили 20.12.2011 року . 09.04.2012 року справа була переслана до Автозаводського РС з питань пробації для виконання за територіальністю. 11.04.2012 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, йому видано направлення для розподілення на підприємство для відпрацювання покарання. 17.04.2012 року на КП «Благоустрій Кременчука» видано наказ про зарахування ОСОБА_5 на безоплатні громадські роботи, складено графік відпрацювання.
09.07.2012 року до прокуратури м. Кременчука було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 в зв`язку з прогулами при відпрацюванні. 19.07.2012 року за вхідним № 2265 надійшло повідомлення про відмову в порушенні кримінальної справи. 23.08.2012 року засудженого було переведено на інше підприємство КП «Спецкомбінат ритуальних послуг», де видано наказ та складено графік виходу на відпрацювання громадських робіт.
28.11.2012 року до прокуратури м. Кременчука надсилалося подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , та як він допустив прогули при відпрацюванні громадських робіт. До ЄРДР внесено відомості № 00000168 за ознаками ст. 389 ч.2 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 10.02.2013 року кримінальне провадження було закрито на підставі відсутності складу злочину.
30.07.2013 року надійшла довідка з сектору інформаційних технологій Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області в якій вказано, що ОСОБА_5 . Оголошено у розшук, як безвісті зниклого з 19.06.2013 року.
Відповідно до ст. 80 ч.1 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки, якщо його було засуджено до покарання менш суворого ніж обмеження волі .
Факт ухилення від відбування громадських робіт відносно ОСОБА_5 слідчим не встановлено. Факт ухилення від покарання у виді штрафу також не встановлено.
У зв`язку з цим начальник Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України звернувся до суду з подання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності
В судовому засіданні представник Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України подання підтримала.
Прокурор просив відмовити у задоволенні подання.
Згідно з положень ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є:відбуття строку покарання, призначеного вироком суду;закон України про амністію;акт про помилування;скасування вироку суду і закриття кримінального провадження;закінчення строків давності виконання обвинувального вироку;умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;хвороба;інші підстави, передбачені законом.
Як убачається зі ст. 106 ч.1 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно достатей 49та80цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Вимогами Кримінально - процесуального кодексу України , а саме Главою 24 , параграфом 2 передбачений порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, але не передбачений порядок звільнення особи від відбування покарання , тому суд відповідно до вимог ст. 9 ч.6 КПК України вважає при розгляді даного подання застосувати загальні засади кримінального провадження , визначені частиною 1 статті 7 цього кодексу , а саме верховенство права.
У статті 80 ч.1 п.1 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Розглядом справи встановлено, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.05.2017 року було відмовлено органу пробації у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності з причини відсутності даних про місце знаходження засудженого.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що органом пробації не вживались заходи, щодо встановлення місця перебування засудженого. Відповідні звернення до органів Національної поліції не направлялись.
Так із довідки ІТЦ долученої до особової справи постає, що ОСОБА_6 ввжвється безвісті відсутнім. Із листа ОСОБА_7 начальника ГУНП в АР Крим та м. Севастополі від 08 січня 2020 року вбачається, що розшукові справи та матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 до материкової частини України не передавалися. Фактично розшук особи не відбувається.
Порядком «Здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» передбачено, що визнання особи безвісно відсутнім - за наявності документа про визнання засудженого до ГР безвісно відсутнім, є підставою для зняття з обліку осіб засуджених до покарання у виді громадських робіт.
В матеріалах особової справи міститься пояснення матері ОСОБА_5 датоване 15.12.2016 року, в якому остання повідомляє, що збирається звертатися до суду з заявою про визнання сина безвісті відсутнім та померлим.
Даних про те , чи визнавався ОСОБА_5 у судовому порядку безвісті відсутнім чи померлим матеріали особової справи не містять.
Враховуючи викладене суд позбавлений можливості відповідно до вимог Закону у відсутність засудженого ОСОБА_5 розглянути вказане подання, так як він належним чином не може бути повідомлений судом про дату , час та місце судового розгляду , у зв`язку з тим що не встановлено місце знаходження особи засудженого, а явка його до судового засідання при вирішення данного подання є обов`язковою.
Керуючись ч.1ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів.

Суддя: