Провадження № 11-сс/4823/192/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Тимчасово арештованого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах арештованого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2020 року про тимчасовий арешт

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2020 року клопотання прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволено та застосовано до ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток, Приморського краю Російської федерації, громадянина Російської Федерації, який перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ тимчасовий арешт на строк 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з утриманням в Державній установі Чернігівський слідчий ізолятор, з моменту затримання з 23 год 20 хв 05.06.2020 року. Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 23 год 20 хв 15.07.2020 року або до надходження запиту про видачу ОСОБА_7 від компетентних органів Російської Федерації.

Згідно ухвали слідчого судді суд прийшов до висновку, що ст. 583 КПК України не передбачає будь-якої альтернативної запобіжної міри відносно розшукуваної особи, окрім тимчасового арешту.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відмовити. Звертає увагу на відсутність офіційного перекладу документу, долученого до клопотання прокурора з метою його обґрунтування, який би підтвердив дійсність перебування ОСОБА_7 у міжнародному розшуку. Також відсутні долучені до клопотання офіційні звернення запитуючої сторони щодо тимчасового арешту. Відсутнє офіційне звернення запитуючої сторони до прокуратури Чернігівської області про встановлення місця перебування на території запитуваної держави, яку необхідно було видати, натомість затримання було ініційновано на підставі листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України від 06.06.2020. До клопотання не додано копії протоколу про затримання.

Кримінальне провадження порушено 15.05.2015 року, тобто кримінальне переслідування почалося вже після того, як обвинувачений покинув територію Російської Федерації, що свідчить про відсутність у нього на момент переїзду наміру переховуватися від правоохоронних органів. На даний момент обвинувачений має намір отримати статус біженця та проживати у м. Києві.

Діяння, за яке ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності в РФ не криміналізовано жодною статтею КК України, оскільки вчинене із використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі Інтернет, вказує на належність ч. 5 ст. 228. 1 КК РФ виключно до спеціальних норм, в той час як ч. 3 ст. 307 КК України відноситься до загальних норм, так як охоплює визначене коло діянь.

Під час затримання ОСОБА_12 всупереч вимогам КПК України не було надано перекладача. З моменту затримання ОСОБА_7 жодного разу не було надано можливості зустрітись із представником відповідної консульської установи з метою повноцінного забезпечення його права на захист.

Обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки та особисті дані, а саме: одружений, проживає останні 6 місяців у м. Києві, має на утриманні сина, має хронічну хворобу серця.

В судовому засіданні арештований ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, пояснення учасників судовогозасідання, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає необхідним у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

07.06.2020 року до суду звернувся прокурор із клопотанням про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Постановою слідчого слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Приморському краю ОСОБА_13 від 08.06.2016 ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ст. 33 ч. 3, ст. 30 ч. 1, ст. 228.1 ч. 5 КК РФ, які відповідають ст. 27 ч. 3, ст. 14 ч. 1, ст. 307 ч. 3 КК України.

Міра покарання за ст. 307 ч. 3 КК України передбачена у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Владивосток Російської Федерації від 26.06.2016 (справа №3/11-88/2016) відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, якою врегульовані відносини України та Російською Федерацією, «Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів».

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 06.06.2020 BELYI Maksim значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 33 ч. 3, ст. 30 ч. 1, ст. 228.1 ч. 5 КК РФ (організація та підготовка незаконного придбання або зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин у великих масштабах з метою подальшого продажу).

У відповідності до повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва національної поліції від 06.06.2020, запитуюча сторона підтвердила розшук з метою арешту та подальшою екстрадицією зазначеної вище особи.

У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовуються Європейська Конвенція про видачу правопорушників від 13.12.1957.

Частиною 1 статті 583, п. 10, частиною 1 статті 541 КПК України передбачено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.

Враховуючі наведене колегія суддів, не вбачає підстав для для задоволення апеляційної скарги захисника таскасування ухвали суду та відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тимчасового арешту відносно ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 422, 583 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах арештованого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2020 року, відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у виді тимчасового арешту строком на 40 діб залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_3 ОСОБА_4