Справа № 461/3760/20
Провадження № 1-кс/461/3001/20
УХВАЛА
12.05.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 07 травня 2020 року звернулася до суду з відповідною скаргою. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 травня 2020 року нею до управління поліції було подано заяву про вчинення заступником начальника слідчого відділу Бориславського відділення поліції ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ст. ст. 364, 365, 374, 382, 396 Кримінального кодексу України. Зазначає, що у порушення положень ст. 214 КПК України вказані відомості до ЄРДР внесені не були та просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу ГУ Національної поліції у Львівській області внести відомості та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_3 до суду не прибула, у скарзі просила розгляд провести без її участі.

ГУ Національної поліції у Львівській області свого представника до суду не направило, хоча було належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну адресу електронної пошти.

Судовим розглядом встановлено, що 02 травня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до ГУ Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення заступником начальника слідчого відділу Бориславського відділення поліції ОСОБА_4 . Відповідно до тексту заяви злочинність дій останнього полягає у тому, що останній під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000459 виніс протиправну постанову про його закриття. Дана постанова у подальшому була скасована ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 18 квітня 2020 року. Зазначене, на думку заявника, свідчить про злочинність дій керівника слідчого підрозділу.

Відомості про розгляд заяви суду не надані.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Досудове розслідування, як визначено п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

Наведені у заяві ОСОБА_3 статті кримінального закону передбачають кримінальну відповідальність за наступні дії:

- ч. 1 ст. 364 КК України за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб;

- ч. 1 ст. 365 КК України за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб;

- ч. 1 ст. 374 КК України за недопущення чи ненадання своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист, вчинене слідчим, прокурором або суддею;

- ч. 1 ст. 375 КК України за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови;

- ч. 1 ст. 396 КК України за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Отже, проаналізувавши заяву про вчинення злочину та норми кримінального закону, слідчий суддя вважає, що викладені обставини, не є такими, що реально свідчать про вчинені злочини в розумінні ст. 214 КПК України. У викладених заявником фактах відсутні відомості, які б реально свідчили про наявність у діях начальника слідчого відділу складів кримінальних правопорушень. Помилкове винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, яка у подальшому була скасована судом, не може свідчити про вчинення саме кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1