Справа № 158/3581/19
Провадження № 1-кп/0158/44/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000587 від 14.10.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Словатичі Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

в с т а н о в и в:

13.10.2019 року близько 14 години ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, наніс своєму сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два удари китицею правої руки в область верхньої губи та лівого ока останнього, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком та забою з ранкою слизової оболонки верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 765 від 31.10.2019 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 13.10.2019 року близько 20 години ОСОБА_5 , перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_4 , наніс останній два удари правою рукою, а саме: один удар кулаком в область лівого ліктя та один удар китицею правої руки в область обличчя, а саме по губах, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою лівого ліктьового суглобу та забою з саднами верхньої та нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 764 від 31.10.2019 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення щодо обставин його вчинення, які відповідають обставинам зазначеним в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 13.10.2019 року близько 20 години її колишній чоловік ОСОБА_5 , перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів, наніс їй два удари в різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою лівого ліктьового суглобу та забою з саднами верхньої та нижньої губи. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 13.10.2019 року близько 14 год. він знаходився вдома за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 . В кімнату зайшов його батько ОСОБА_5 та запитав де матір, а коли не почув відповіді, наніс йому два удари долонею по обличчю.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у нанесенні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

В силу ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд також враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення злочину щодо малолітньої дитини, а також вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, а також наявність обтяжуючих покарання обставин, конкретних обставин справи, суд призначає ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов заявлено не було.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1