Справа № 199/9221/19
УХВАЛА
іменем України

2020 року березня місяця 05 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000242 від 02.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000242 від 02.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених у ній. Крім того пояснив, що органом досудового розслідування не взято до уваги справу розглянуту Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська щодо посадових осіб ПАТ «Надра», по якій він проходив як свідок і в рамках якої було проведено почеркознавчу експертизу, яка встановила, що ним кредитний договір підписано не було. Також не звернуто увагу на підтвердження Укрборгу про наявність кредитних зобов`язань у ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на незаконність та передчасність закриття кримінального провадження. Так, просив звернути увагу слідчого судді на те, що тривалий час органом досудового розслідування не здійснюється належним чином розслідування, не збираються докази. Крім того, 02 грудня 2013 року кримінальне провадження порушено за ч.1 ст.189 КК України, тоді як закрито слідчим у кримінальному провадження порушеному за ч.1 ст.355 КК України і постанова про перекваліфікацію відсутня. Також, не зроблено запит про отримання почеркознавчої експертизи проведеної в рамках кримінального провадження, яке розглядалося Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

Дніпропетровська місцева прокуратура №1, слідчий АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду не з`явилися, сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. Водночас через канцелярію суду було надано матеріли кримінального провадження №0000242.

Вислухавши заявника, його захисника, вивчивши та дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000242, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало на розгляді кримінальне провадження №0000242, внесене до ЄРДР 02.12.2013 за ч.1 ст.189 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 січня 2019 року кримінальне провадження №0000242 від 02.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положенням статті 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування не провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження передчасно.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.12.2013 відомості до ЄРДР внесені за правовою кваліфікацією ч.1 ст.189 КК України. У той же час, в матеріалах кримінального провадження також наявний витяг з ЄРДР від 02.12.2013 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.355 КК України.

Постановою заступника начальника начальника СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.06.2014 закрито кримінальне провадження №0000242, внесене до ЄРДР 02.12.2013 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.189 КК України, яка постановою прокурора Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 13.03.2014 скасована.

Постановою прокурора Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 09.09.2014 скасовано постанову начальника СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області від 06.06.2014 (правова кваліфікація ч.1 ст.189 КК України).

Постановою слідчого СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 08.09.2015 закрито кримінальне провадження №0000242, внесене до ЄРДР 02.12.2013 з правовою кваліфікацією - ч.1 ст.189 КК України, яка постановою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 23 травня 2016 року скасована.

Також в матеріалах кримінального провадження наявний витяг з ЄРДР від 23.02.2017, за яким 02.12.2013 внесено відомості до ЄРДР за №0000242, правова кваліфікація за ч.1 ст.355КК України.

Постановою слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 24 лютого 2017 року закрито кримінальне провадження №0000242, внесене до ЄРДР 02.12.2013 за ч.1 ст.355 КК України, яка постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 від 08.05.2017 скасована.

Таким чином, відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається дві правові кваліфікації за ч.1 ст.189 КК України та за ч.1 ст.355 КК України. Водночас, всупереч Наказу Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за №680/28810) «Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» (з наступними змінами та доповненнями) відомості про об`єднання та/або виділення матеріалів досудових розслідувань як за ч.1 ст.355 КК України так і за ч.1 ст.189 КК України не містять.

Крім вказаного, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 січня 2019 року, якою закрито кримінальне провадження №0000242 від 02.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.355 КК України, яка ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2019 скасована.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження від 29 січня 2020 року старшим слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 фактично надана оцінка дій потерпілого ОСОБА_3 під час оскарження останнім рішень про закриття кримінального провадження.

Також, під час проведення досудового розслідування поза увагою органів досудового розслідування залишилася відповідь, надана на запит процесуального керівника прокурора ОСОБА_8 . Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» від 13 січня 2020 року за вих. №04-2245, в якій зазначено про невідповідність запиту нормам чинного законодавства, а саме КПК України та Закону України «Про прокуратуру» та «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), проте слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Таким чином, аналізуючи норми кримінально-процесуального права України, перевіривши дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно - без проведення всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000242 від 02.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000242 від 02.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України - скасувати.

Зобов`язати уповноважену особу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР та відновити досудове розслідування по кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

05.03.2020