Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/460/20
номер провадження 1-кп/368/156/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000527 від 24.11.2019 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, непрацюючого, розлученого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?11.10.2019 року вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ст.. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік із покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 20 листопада 2019 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи повз територію огородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_5 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна, яке зберігалось в гаражному приміщенні, який розташований на території вказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 через ворота паркану вказаного домоволодіння, проник на його територію та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через ворота гаража проник до приміщення, де діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, вчинив крадіжку одноосного причепу зеленого кольору марки «ЛЕВ» модель 183141, державні номерні знаки НОМЕР_1 , номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта становить - 8 977 гривень 21 копійка, мотокоси бензинової помаранчевого кольору марки «Дніпро М» модель БТ-433, вартість якої згідно висновку експерта становить - 1503 гривні 80 копійок.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 10 481 гривня 01 копійка.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав частково та пояснив, що 20 листопада 2019 р. вночі він йшов до свого товариша, та проходячи повз будинку АДРЕСА_2 побачив відкритий гараж, де він примітив причеп. Він пішов до товариша, який приїхав на машині і забрали причеп. Потім він знайшов вкрадені інші речі потерпілого, які він потім зберігав разом з причепом у себе у дворі. Речі потерпілому повернуті. Просить при призначенні покарання врахувати, що він добровільно повернув усі речі, а також більше робити не буде.

Проте винність обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
?показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 19 листопада 2019 р. він за місцем тимчасового проживання у гаражі виявив відсутність мотокоси та деяких інших інструментів і він поставив скрізь замки. Проте, до поліції не звертався, бо знав, що інструменти знайти важко. Потім приїхав він 23 листопада та виявив відсутність причепу і він звернувся до поліції. Речі повернули, але не всі. Погоджується із мірою покарання, яке пропонує прокурор.

Окрім того, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0000527, відомості про яке внесено 24.11.2019 р., згідно якого 23.11.2019 до ч/ч Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те що, в період часу з 19.11.2019 по 23.11.2019 р.р. невідомі особи шляхом зриву навісного замка проникли до гаражного приміщення та вчинили крадіжку тримера марки "Дніпро-М" та одноосного причепу марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 ;
?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2020 р., згідно якої потерпілим ОСОБА_5 повідомлено, що 23.11.2019 р. за адресою: вул.. Бердника, 3, м. Кагарлик в гаражному приміщенні виявив відсутність свого причепу марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 ;
?заявою потерпілого ОСОБА_5 про те, що він надає дозвіл на проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;
?протоколом огляду місця події від 23.11.2019 р. та ілюстративною таблицею до нього, який було проведено у присутності двох понятих, та фіксуванням на фотоапарат, де було проведено огляд місця вчинення кримінального правопорушення;
?копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого 16.03.2017 р. на потерпілого ОСОБА_5 було зареєстровано загальний причіп марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 ;
?заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції причіп марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 ;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.01.2020 р., згідно якого визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000527 як речовий доказ по справі причіп зеленого кольору марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 ;
?розпискою від ОСОБА_5 про отримання на відповідальне зберігання причіп зеленого кольору марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 до вирішення справу по суті;
?заявою ОСОБА_3 про те, що він добровільно видає працівникам поліції наступні речі: мотокосу марки «Дніпро М», розкладні будівельні ліса та тент синього кольору;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.01.2020 р., згідно якого визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000527 як речовий доказ по справі - мотокосу бензинову помаранчевого кольору марки «Дніпро М» модель БТ-433, на якій знаходиться ідентифікуюча ніліпка № 1 С/Н:SТІ 091301-124. Об`єм двигуна 43 куб.см, потужність двигуна 2400 Вт. Без пошкоджень в хорошому стані. Розкладні алюмінієві будівельні ліса. Тент синього кольору для автомобільного причепа та чотири дуги до нього. Металева ідентифікуюча табличка із написом «ТОВ завод причепів ЛЕВ» з написом номера шасі (кузова) НОМЕР_2 ;
?протоколом огляду (додаткового) від 09.01.2020 р., який було проведено на території Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, під час якого було оглянуто автомобільний причіп марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 ;
?протоколом отримання речей від 09.01.2020 р., згідно якого слідчий Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП В Київській області отримав від отримав від ОСОБА_3 наступні речі: мотокосу бензинову помаранчевого кольору марки «Дніпро М» модель БТ-433, на якій знаходиться ідентифікуюча ніліпка № 1 С/Н:SТІ 091301-124, розкладні алюмінієві будівельні ліса, тент синього кольору для автомобільного причепа та чотири дуги до нього, металева ідентифікуюча табличка із написом «ТОВ завод причепів ЛЕВ» з написом номера шасі (кузова) НОМЕР_2 ;
?протоколом огляду речей від 09.01.2020 р. та ілюстративною таблицею до нього, який було проведено у присутності двох понятих, де було оглянуто речі отримані від ОСОБА_3 ;
?висновком експерта № 13-1/52 від 10.03.2020 року, згідно якого ринкова вартість станом на 24.11.2019 р. бувшого у використанні одноосного причіпу зеленого кольору марки «ЛЕВ» модель 183141, державні номерні знаки НОМЕР_1 . Номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , тенту синього кольору для автомобільного причіпа та чотири дуги до нього, які станом на 24.11.2019 року, були у доброму робочому стані без пошкоджень, не визначалась з причини, викладеної в дослідницькій частині висновку експерта. Ринкова вартість станом на 24.11.2019 р. бувшої у використанні мотокоси бензинової помаранчевого кольору марки «Дніпро М» модель БТ-433, на якій знаходиться ідентифікуюча ніліпка № 1 С/Н:SТІ 091301-124. Об`єм двигуна 43 куб. см, потужність двигуна 2400Вт, яка станом на 24.11.2019 року, була у доброму робочому стані без пошкоджень, могла становити 1503,80 грн. Встановити ринкову вартість станом на 24.11.2019 р. бувших у використанні розкладних алюмінієвих драбини-трансформера (будівельних лісів), які станом на 24.11.2019 року, були у доброму робочому стані без пошкоджень не видається за можливе у зв`язку з неможливістю її ідентифікації. Встановити загальну суму майнової шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_5 , не видається за можливе з причин, викладених в дослідницькій частині висновку експерта;
?висновком експерта № 13-3/270 від 23.04.2020 року, згідно якого ринкова вартість причепу ЛЕВ 18 реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 24.11.2019 р. могла становити 8 977,21 грн. Визначити вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ без проведення технічного огляду КТЗ неможливо;
?протоколом слідчого експерименту від 28.04.2020 р. та додатком до нього (диском) від 28.04.2020 р., який було проведено із ОСОБА_3 , який добровільно розповів про вчинення кримінального правопорушення, а саме: крадіжки речей, власником яких є потерпілий ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Судом всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у
передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними
та допустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом;сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню;процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Що стосується твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що ним було викрадено у потерпілого лише причеп, а інші речі потерпілого він знайшов сам, та не має причетність до їх зникнення, то суд сприймає його позицію як позицію захисту із метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Показання потерпілого і письмові докази є узгодженими та послідовними, відповідають іншим обставинам події, а тому суд сприймає їх як правдиві.

Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до беззаперечного висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні таємною викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є доведена в повному обсязі, яке відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту НОМЕР_3 , виданого 12 серпня 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кагарлик Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 61/109/1009.1/02-20 від 09.01.2020 р. станом на 14.01.2020 року ОСОБА_3 є особою раніше судимою, а саме:
?11.10.2019 року вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ст.. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік із покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області на гр. ОСОБА_3 при міськвиконкомі відсутні будь-які відомості.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має місце реєстрації та постійного проживання, не працює, не навчається, на обліку в лікаря-нарколога та в лікаря-психіатра не перебуває, за сімейним станом обвинувачений розлучений, з урахуванням обставин, що пом`якшують обставини покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення реального відбування покарання, думку потерпілого, який погодився із позицією прокурора, та приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покаранням в межах санкції ст.. 185 ч. 3 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 185 ч. 3 КК України у період іспитового строку за попереднім вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 11.10.2019 року, яким його засуджено за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин під час іспитового строку, визначеного останньому вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 11.10.2019 року, за яким його було засуджено за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, тому остаточне покарання за даним вироком йому слід призначати з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
На переконання суду призначення обвинуваченому ОСОБА_3 саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 11 жовтня 2019 р. у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи в сумі 785 грн. 05 коп. та вартість судової автотоварознавчої експертизи в сумі 980 грн. 70 коп., а всього 1767 (одну тисячу сімсот шістдесят сім) грн.. 75 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: причіп зеленого кольору марки "ЛЕВ", д.н.з НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; мотокосу бензинову помаранчевого кольору марки «Дніпро М» модель БТ-433; на якій знаходиться ідентифікуюча ніліпка № 1 С/Н:SТІ 091301-124, розкладні алюмінієві будівельні ліса, тент синього кольору для автомобільного причіпа та чотири дуги до нього, металеву ідентифікуючу табличку із написом «ТОВ завод причепів ЛЕВ» з написом номера шасі (кузова) НОМЕР_2 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; DVD-R диск на якому містить запис проведення слідчого експерименту від 28.04.2020 р. - який долучений до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1