Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/105/19

Номер провадження: 1-кп/511/20/20

11 лютого 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0001234 від 03.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бецилове Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 02.10.2017 року біля 19 год 40 хв, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 по вул. Європейській в м. Роздільна Одеської області в напрямку вул. 1-го Травня м. Роздільна Одеської області, зі швидкістю 40 км/год, що не перевищує встановлене обмеження на даній ділянці руху, в порушення п.п. 18.1, 1.10 Правил дорожнього руху відповідно до яких:- п.18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п.1.10 вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкістьта здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по дорожній розмітці (пішохідний перехід) на перехресті вулиць Європейська та 1-го Травня в м. Роздільна Одеської області.

В результаті наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на ОСОБА_7 останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці та закритого перелому обох кісток правої гомілки, які згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав, суду пояснив, що біля 19 год 40 хв, на автомобілі ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 їхав по вул. Європейській в м. Роздільна Одеської області в напрямку залізничного вокзалу зі швидкістю 40 км/год. На пішохідному переході неподалік перехрестя вул. Європейської та вул. 1-го Травня м. Роздільна Одеської області побачив пішохода та почав гальмувати. Однак уникнути наїзду на потерпілого йому не вдалося, постраждалий був ОСОБА_7 , він вдарив його лівою передньою частиною автомобіля, від чого ОСОБА_7 впав на бокове скло з боку водія. Він відразу зупинився, викликав швидку та поліцію. Він запізно помітив ОСОБА_7 на пішохідному переході, а той в свою чергу був в навушниках і не чув, як до нього наближається автомобіль, у скоєному щиро кається.

Крім визнавальних показів, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами:

-повідомленням до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, що надійшло по телефону 02.10.2017 року о 20 год 26 хв про ДТП, про час та місце вчинення ДТП за участю пішохода ОСОБА_7 та водія ОСОБА_4 , яке сталось на перехресті вул. Європейська та 1-го Травня в м. Роздільна. (а.с.95);

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2017 року з фото таблицями та схемою, згідно якого місцем ДТП є пішохідний перехід на перехресті вул. Європейська та вул. 1-го Травня в м. Роздільна Одеської області, зафіксовано: місце наїзду на пішохода ОСОБА_7 , місце розташування автомобіля після ДТП, безперервний гальмовий шлях довжиною 15 м. При огляді автомобіля ОСОБА_4 виявлено: розбиття лобового скла з лівої сторони, розбиття лівої фари та частковий відлам пластмасового покриття лівого бокового дзеркала. (а.с.96);

-висновком судово-медичної експертизи №-80 від 10.01.2018 року встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої ключиці, закритий перелом обох кісток правої гомілки. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та пішохода). Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 02.10.2017 року. Закритий перелом правої ключиці, закритий перелом обох кісток правої гомілки, як кожен окремо, так і в сукупності спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. (а.с.109);

-висновком авто технічної експертизи №1306-А від 07.12.2018 року, згідно якої у даній дорожній ситуації водій автомобіля ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно п. 18.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування екстреного гальмування, а тому убачається невідповідність дій водія вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, яка, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди. (а.с.111);

-відео з записом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.10.2017 року з камери відеоспостереження розташованої на вул. Європейська, 38 м. Роздільна Одеської області (а.с.117);

-постановою про залучення речових доказів від 05.10.2017 року- автомобіля ЗАЗ 2102 д/н НОМЕР_1 та DVD диску з записом дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.116, 121)

Таким чином наданими по справі доказами достовірно підтверджено порушення ОСОБА_4 п.п. 18.1, 1.10 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з наставшими суспільно-небезпечними наслідками.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Також відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, судом не встановлено.

Однак ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей сина ОСОБА_9 , 2012 року народження та доньку - ОСОБА_10 , 2019 року народження, дружина на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною (а.с.57, 58, 60, 68).

Також згідно наданої суду досудової доповіді органу пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, існує низька ймовірність вчинення повторного правопорушення ОСОБА_4 , а тому даний орган прийшов до висновку, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства. (а.с.51)

Однак потерпілий та його представник наполягали на призначенні обвинуваченому реальної міри покарання, з огляду на поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, небажання відшкодувати витрати на лікування.

З урахування обставин вчинення злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи сімейний стан обвинуваченого та наявність малолітніх дітей в сім`ї, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 злочин вчинив вперше, даний злочин відноситься до категорії злочинів, вчинених з необережності, суд вважає, що обвинуваченому належить призначити покарання у виді обмеження волі і при цьому звільнити його від відбування основного покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання. При цьому суд вважає недоцільним застосування штрафу до обвинуваченого, так як по кримінальному провадженню також заявлено цивільний позов на значну суму, а призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ст.286 ч.1 КК України не відповідатиме цілям покарання.

Так питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При цьому суд вважає, що до обвинуваченого належить застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України.

Також по даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування йому заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 55198,42 грн, а також моральної шкоди в розмірі 80000 грн, який підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявлений ОСОБА_7 позов обвинувачений ОСОБА_8 визнав частково. Так частково визнав витрати на проведення лікування, ставив під сумнів належність частини доказів, а саме медичних документів, наданих потерпілим за квітень 2018 року. Позов в частині стягнення з нього на користь потерпілого моральної шкоди не визнав, просив в цій частині позову відмовити.

Так судом встановлено, що в результаті наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на ОСОБА_7 останньому завдано тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому правої ключиці та закритого перелому обох кісток правої гомілки.

Із виписки медкарти стаціонарного хворого №3289 встановлено, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Роздільнянська ЦРЛ» з 02.10.2017 року по 20.10.2017 року, переніс першу операцію 05.10.2017 року операція МОС правої бердової кістки пластиною з кутовою стабільністю та правої ключиці пластиною з кутовою стабільністю. В цей період отримував анальгетики, антибіотики, протишокову терапію, місяць знаходився на постільному режимі. (а.с.37)

Вартість фіксаторів для накісного остеосинтезу ключиці та гомілки, які були використані під час операцій 05.10.2017 року в Роздільнянській ЦРЛ згідно наданого рахунку складає 13600 грн. (а.с.36)

Далі, згідно виписки з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні травматології ВМКЦ з 03.04.2018 року по 10.04.2018 року з діагнозом рефрактура середньої третини великогомілкової кістки правої гомілки з наявністю пошкодженої металоконструкції. 05.04.2018 року проведено операцію по видаленню пошкодженої металоконструкції та МОС інтромедулярний остеосинтез цвяхом ЦХМ (а.с.40)

Вартість набору для повторного остеосинтезу гомілки згідно наданого рахунку складає 22000 грн. (а.с.28)

Також судом встановлено на підставі наданих чеків на придбання медикаментів, оплати результатів аналізів в ТОВ «Смартлаб» в жовтні 2017 року безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди складає 6475,84 грн ( а.с.21-23). Далі підтверджено витрати на лікування в Військово медичному клінічному Центрі Південного регіону, зокрема вартість перебування на стаціонарі в розмірі 3480,45 грн та 1920,60 грн (а.с.24,25), витрати на аналізи на суму 600 грн (а.с.24), на рентген в розмірі 300 грн, а також витрати на медикаменти в квітні 2018 року 5934,03 грн (а.с.26,27). Загалом суд визнає доведеною заявлену до стягнення суму матеріальної шкоди в повному обсязі, що складає 55198,42 грн

Тому суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, так як потерпілим підтверджено понесення ним витрати на лікування в розмірі 55198,42 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_7 в результат наїзду на нього отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці та закритого перелому обох кісток правої гомілки та вочевидь зазнав моральних страждань, в першу чергу від перенесеного фізичного болю. Його процес видужування був неможливий без операційного втручання, в зв`язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні та переніс дві операції по вживленню йому предметів для відновлення роботи травмованих кісток, а після цього мав значний період реабілітації, проходив додаткові обстеження до кінця 2018 року. Кожне операційне втручання також супроводжувалось фізичним болем, а також супроводжувалося вочевидь і душевними стражданнями та в сукупності спричинило вимушені зміни у його житті.
ОСОБА_7 працював на судах компанії «Uniteam Marine» з квітня 2017 року і мав намір вибути на роботу по контракту з березня 2018 року, однак з отриманими травмами втратив роботу, а в подальшому тривалий час не міг відновити трудову діяльність, втратив джерело доходу на тривалий час, тоді як процес відновлення працездатності вимагав понесення значних матеріальних затрат.
Крім цього суд враховує, що події, які розглядає суд мали місце в 2017 році, потерпілий вимушений був нести витрати на представництво своїх інтересів в суді та в правоохоронних органах, надавати докази по справі, що вочевидь також викликало додаткові переживання щодо завершення справи та можливості отримання судового рішення.
Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає визначити потерпілому в рахунок відшкодування моральної шкоди 70000 грн, що буде достатньою компенсацією за вчинений обвинуваченим злочин та стягнути з нього вказані кошти.
Питання по речовим доказам по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три ) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином 55198,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином 70000 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.10.2017 року на транспортний засіб марки ЗАЗ 2102 д/н НОМЕР_1 синього кольору.

Речові докази на а.с. 116 автомобіль марки ЗАЗ 2102 д/н НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_4 під розписку, після набрання вироком законної сили, на а.с.121 DVD диск з записом дорожньо-транспортної пригоди зберігати в матеріалах справи, після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1