ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/519/20 Справа № 171/44/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Придніпровське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,-
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року задоволенно клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів - до 17.05.2020, та покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликами; не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20 год. 00 хв до 06 год. 00 хв; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину та на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Обгрунтовуючи свої вимоги, захисник посилається на суттєві порушеня слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства та основних засад кримінального провадження. Так, захисник, вказує на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 було подано до суду 20.03.2020, а розглянуте лише 27.03.2020, тобто в порушення вимог кримінально процесуального закону, значно пізніше ніж у 72 годинний строк. Разом з цим, захисник звертає увагу, на те, що текст ухвали є тотожнім тексту клопотання про застосування запобіжного заходу, про що також свідчать однакові помилки в синтаксисі та описки в тексті клопотання. На думку захисника, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання взагалі не з`ясовував наявність саме обґрунтованої підозри, оскільки ОСОБА_6 не підпадає під жодні ознаки суб`єкту злочину, передбаченого ст.ст. 364, 366 КК України, а його дії, які вказує слідчий в повідомленні про підозру взагалі не складають об`єктивної сторони цих злочинів та він не має жодного відношення до служби, в нього не має та не може бути будь-яких службових інтересів, і те, що отримання розрахунку по цивільно - правовому договору (юрибичною особою до якої він не має жодного правового відношення) не є та не може бути неправомірною вигодою. Окрім того, захисник вважає, що слідчий суддя не дослідив жодного доказу, який вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вони не були надані та не були озвучені прокурором. Також вказує, що суд, в порушення вимог ст. 194 КПК України, не з`ясовував та не перевіряв можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таке питання взагалі не обговорювалось в судовому засіданні, та звертає увагу на порушення судом презумпції невинуватості, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначено, що « ОСОБА_6 , який вчинив тяжкий злочин», тобто фактично визнав його винуватим.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
З матеріалів провадження видно, що СВ Апостолівського ВП ГУНП в Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 08 січня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
18 березня 2020 року в межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_6 до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. При цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні цього злочину, підтверджуються доказами, доданими до клопотання.
При цьому, розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Отже, згідно матеріалів долучених до клопотання, враховуючи наведену правову позицію судом першої інстанції належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Як зазначено вище, обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Судом першої інстанції, наявність долучених до клопотання слідчого матеріалів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами: протоколом огляду об`єкта будівництва "Капітальний ремонт даху з утепленням будівлі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня за адресою: 53850, Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Грушівка, вул. Шкільна, 3"; висновками експерта з питань судової будівельно-технічної експертизи; вилученими на підставі ухвал слідчого судді під час тимчасових доступів оригіналами та копіями документів; допитами свідків; іншими матеріалами досудового розслідування, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти цей злочин.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів також вважає їх обґрунтованими, а ризики, визначені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177, такими що об`єктивно існують.
Колегія суддів у відповідності до ст. 178 КПК України враховує вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, та обставини їх вчинення, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , а також покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим.
На переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби зможе запобігти переховуванню ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду, незаконному впливаву на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки він не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2020 року, за клопотанням саме захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 було змінено обов`язок визначений оскаржуваню ухвалою, а саме обов`язок не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20 год. 00 хв до 06 год. 00 хв. на обов`язок не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 20 год. 00 хв до 06 год. 00 хв, що фактично вказує на згоду сторони захисту із обраним запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, та не узгоджується з апеляційними вимогами.

Разом з цим доводи захисника щодо порушення судом презумпції невинуватості, оскільки, на думку захисника, суд першої інстанції фактично визнав ОСОБА_6 винуватим, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції дійшов до висновку про обгрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та аж ніяк не про доведеність його винуватості.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4