Провадження №1-кп/127/370/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2020 р. за № 0000357 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, учасника бойових дій, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, яку зберігав при собі.

В подальшому, до чергової частини Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області близько 01 год. 29 хв. 29.03.2020 року надійшло повідомлення про те, що під час несення служби працівниками роти ТОР УПП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, був зупинений ОСОБА_3 , який перебував у стані амфетамінового сп`яніння. Під час проведення поверхневого огляду, на запитання працівників поліції про наявність заборонених в обігу речовин, він відповів, що при ньому наявні два згортки, замотані в клейку стрічку, в яких наявна порошкоподібна речовина білого кольору, а саме амфетамін. При виїзді слідчо-оперативної групи в ході проведення огляду місця події в період часу з 01 год. 55 хв. по 02 год. 02 хв. 29.03.2020 року на прилеглій території до будинку АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих ОСОБА_3 дістав із своєї лівої внутрішньої кишені куртки та видав працівникам поліції два згортки замотані в клейку стрічку, всередині яких знаходилася невідома речовина білого кольору, яку було вилучено. Згідно висновку експерта № 592 від 08.04.2020 року в наданій на експертизу речовині міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін. В речовині масою 0,4589 г, маса амфетаміну становить 0,1963 г, в речовині масою 0,8533 г, маса амфетаміну становить 0,3595 г. Загальна маса амфетаміну становить 0, 5558 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, непрацевлаштований, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що у вчиненому він щиро розкаявся, жалкує про вчинене та стверджує, що подібне не повториться.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд визнає такими, що його пом`якшують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті, а саме, вчинення злочину вперше та визнання вини.
Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який непрацевлаштований.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2020 року на два поліетиленових згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спецпакету НПУ ГСУ INZ 1054080, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта від 08.04.2020року № 592 в розмірі 1 961 грн. 40 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 309 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні два поліетиленових згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору, в спецпакеті МВС експертна служба № 3827724, які відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 29.03.2020 року та квитанції № 1608 від 25.04.2020 року передано до камери зберігання речових доказів Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, знищити після набрання вироком законної сили.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2020 року на два поліетиленових згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спецпакету НПУ ГСУ INZ 1054080,- скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя