Справа № 294/1756/19
В И Р О К
Іменем України

07 липня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Красногвардійське Автономної Республіки Крим, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без постійного місця проживання, востаннє фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:

2.11.2011 Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до 3 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 115 КК,
в с т а н о в и в:

30 вересня 2019 року близько 23 год. 25 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 , на ґрунті ревнощів, взявши до рук кухонного ножа, розпочав сварку з останньою. Під час вказаної сварки у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій умисел, у цей же час та місціОСОБА_7 наніс клинком кухонного ножа один удар ОСОБА_10 в ділянку підборіддя ліворуч, внаслідок чого остання отримала тілесне ушкодження у вигляді рани підборіддя ліворуч, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, та ще один удар цим ножем клинком цього ножа в ділянку правої щоки, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця і садна правої щоки, синця спинки носа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Одразу після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 у сварку втрутився ОСОБА_11 , у зв`язку з чим у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на його вбивство.

Реалізуючи свій умисел, в цей же час ОСОБА_7 умисно наніс клинком кухонного ножа один удар у ліву передню поверхню грудної клітки ОСОБА_11 , де розташовані життєвоважливі органи, і таким чином вбив останнього, спричинивши йому проникаюче ушкодження лівої половини грудної клітки з пошкодженням лівої легені, що супроводжувалось масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею, яка визвала гостру крововтрату та смерть ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вищезазначених діянь визнав частково, показав, що приблизно за 2 тижні до події проживав у вищевказаному будинку ОСОБА_12 , з якою співмешкав з 2014 року та має двох неповнолітніх дітей. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, і з того часу він щодня вживав алкогольні напої. 30.09.2019 увечері він разом з ОСОБА_10 , її сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також знайомим ОСОБА_15 вживали алкогольні напої у веранді будинку ОСОБА_16 . Обвинувачений відчув, що вже достатньо п`яний, а тому «пив через раз». В цей час ОСОБА_16 з ОСОБА_17 пішли до спальної кімнати ніби для того, щоб покласти спати останнього. Обвинувачений приблизно через 15 хвилин пішов до цієї кімнати подивитись, що там роблять ОСОБА_16 з ОСОБА_17 , та застав їх за зайняттям сексом. Обвинувачений почав нецензурну сварку, в цей час ОСОБА_17 встав з ліжка та відштовхнув обвинуваченого, від чого той впав на підлогу кухні. Тоді обвинувачений піднявся, схопив кухонного ножа, і бачивши, що ОСОБА_17 пішов до кухні, з розвороту наніс останньому цим ножем один удар у груди, після чого, залишивши ножа в грудях ОСОБА_17 , пішов до куми, від якої наступного дня дізнався про смерть ОСОБА_17 . Зрозумівши, що вчинив вбивство, переховувався у м. Києві, де був згодом затриманий. Наполягав на тому, що не бажав смерті ОСОБА_17 , оскільки раніше між ними конфліктів не було, і це сталося раптово. Обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не пам`ятає.
Окрім показань обвинуваченого, суд, керуючись принципами диспозитивності та безпосередності дослідження доказів, дослідив усі докази, подані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожен з них з точки зору належності, допустимості й достовірності.
Потерпіла ОСОБА_10 показала, що того вечора, коли вона хотіла покласти спати ОСОБА_18 , відвівши його до спальної кімнати, в цей час до цієї кімнати зайшов обвинувачений, який наніс потерпілій два різані удари кухонним ножем в нижню частину обличчя. ОСОБА_17 відштовхнув обвинуваченого, тоді останній, взявши іншого кухонного ножа на кухні, наніс ним ОСОБА_17 один удар в груди, від якого останній впав на підлогу, а на його грудях з`явилася велика пляма крові. ОСОБА_7 втік в невідомому напрямку, а потерпіла викликала швидку та поліцію, проте, коли ті приїхали, ОСОБА_17 вже помер.
Свідок ОСОБА_10 (донька потерпілої ОСОБА_10 ) показала, що того вечора вона бачила, як мати повела спати ОСОБА_18 , до них прийшов ОСОБА_19 , який з ножем напав на матір. Свідок забрала сестру та при цьому бачила, як ОСОБА_20 наніс ОСОБА_17 один удар ножем в груди, коли останній намагався захистити матір. Від удару ОСОБА_17 сів на поріг, в нього була пляма крові на грудях. Викликали швидку та поліцію, проте останні прибули на місце, коли ОСОБА_17 вже помер. Також свідок бачила рану на обличчі матері. В сінях було знайдено ніж зі слідами крові.

Свідок ОСОБА_21 (син потерпілої ОСОБА_10 ) показав, що того вечора близько 23 години він разом зі своїми сестрами в кімнаті дивились телевізор. Бачив, як на кухню зайшов дядько ОСОБА_22 ( ОСОБА_11 ), а потім туди ж зайшли мама і вітчим ( ОСОБА_7 ). Через деякий час бачив, як вітчим бігав з ножем та кричав на маму. Потім бачив як вітчим втікав з будинку, а дядько ОСОБА_22 сів на поріг, і у нього була пляма крові на грудях, а у мами була рана на обличчі. Через деякий час знайшли в сінях ніж зі слідами крові.
Свідок ОСОБА_23 (донька потерпілої ОСОБА_10 ) також бачила, як того вечора її матір повела ОСОБА_18 спати, як на кухню забіг ОСОБА_19 , щось шукав із ліхтариком, а потім із ножем побіг до спальні, де перебували матір із ОСОБА_17 . Свідок чула крики матері, проте в ту кімнату не заходила. Також чула, як між ОСОБА_24 та ОСОБА_11 була бійка і шарпання, після чого ОСОБА_24 вибіг з будинку та втік, а ОСОБА_11 сів на поріг, і у нього була кров на грудях. Крім того свідок показала, що бачила ОСОБА_7 з ножем, який був в крові, а у матері бачила кров на щоці.

Свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 підтвердили, що того вечора вживали алкоголь із обвинуваченим, потерпілою ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Бачили кров на обличчі ОСОБА_16 , а також ОСОБА_17 , який лежав на порозі кухні з раною на грудях, проте очевидцями нанесення їм тілесних ушкоджень не були.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що про смерть чоловіка дізналась наступного дня після події по телефону.
1.10.2019 о 1 годині 40 хвилин з дозволу власника ОСОБА_10 оглянуто будинок АДРЕСА_1 . Під час огляду на підлозі приміщення кухні виявлено труп ОСОБА_11 з раною в лівій частині грудної клітки; на підлозі кімнат виявлено сліди крові; в приміщенні прихожої кімнати на підлозі виявлено ніж з біло-синім руків`ям та слідами крові (а.п. 129-154).

Під час огляду трупа в морзі 1.10.2019 о 9:45 вилучено одяг (куртку, кофту та футболку), які мають пошкодження та масивну пляму крові в лівій частині; також вилучено джинси та кросівки зі слідами крові (а.п. 155-176).
9.11.2019 під час додаткового огляду будинку ОСОБА_10 в приміщенні спальної кімнати на підлозі виявлено кухонний ніж з дерев`яним руків`ям та слідами крові на клинку (протокол додаткового огляду місця події від 9.11.2019, протокол огляду предметів від 7.12.2019, а.п. 213-219, 210).
При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 встановлено, що причиною смерті являється проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням лівої легені, що супроводжувалось масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечою, яка викликала гостру крововтрату. Дане поранення утворилось від дії одностороннє гострого колюче-ріжучого предмета типу ножа з довжиною клинка близько 14 см і шириною не більше 2 см. Удар ножем був нанесений спереду назад, зліва направо і зверху вниз. Смерть ОСОБА_11 наступила в проміжок часу з 00:00 до 01:00 1.10.2019 в короткий проміжок часу після нанесення тілесного ушкодження, можливо через 30-45 хвилин. В крові трупа виявлено етиловий спирт у концентрації 3,13‰, що відноситься до сильного ступеню алкогольного сп`яніння (висновок судово-медичної експертизи від 28.11.2019 № 722 та акт судово-медичного розтину трупа від 25.11.2019 № 148, а.п. 177-184).
Виявлені на одязі трупа ОСОБА_11 (на кофті і футболці) колото-різані пошкодження співпадають по своєму розташуванню з ушкодженням на його тілі й могли утворитись від дії клинка кухонного ножа з дерев`яним руків`ям коричневого кольору (висновок медико-криміналістичної експертизи від 13.12.2019 № 229-МК, а.п. 185-188).
Під час слідчого експерименту потерпіла (на той час свідок) ОСОБА_10 продемонструвала механізм нанесення їй та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який відповідає її показанням, наданим в судовому засіданні (протокол слідчого експерименту від 1.10.2019, а.п. 220-223). При цьому зазначені ОСОБА_10 механізми нанесення тілесних ушкоджень їй та ОСОБА_11 може відповідати таким механізмам, встановленим при судово-медичній експертизі трупа та судово-медичній експертизі потерпілої (висновок судово-медичної експертизи від 16.12.2019 № 740, а.п. 224-225).
9.11.2019 ОСОБА_10 звернулась із заявою про нанесення їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень кухонним ножем (протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 9.11.2019, а.п. 211).
При судово-медичній експертизі у ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани підборіддя ліворуч, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, та у вигляді синця і садна правої щоки, синця спинки носа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Рана підборіддя утворилась від дії ріжучого предмета, можливо від леза ножа, а синці і садна правої щоки, синця спинки носа утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею (висновок експерта від 13.11.2019 № 660, а.п. 212). Сторона захисту просила визнати цей доказ недопустимим, оскільки його отримано на підставі інформації, здобутій поза межами кримінального провадження. На підтвердження доводів сторони захисту судом було досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п. 247), з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_10 кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК розпочато 9.11.2019. З дослідної частини вказаного висновку експерта вбачається, що експертиза заснована виключно на відомостях акту № 601 судово-медичного обстеження ОСОБА_10 , проведеного 1.10.2019. З досліджених в судовому засіданні направлення на проведення вказаного обстеження ОСОБА_10 (а.п. 248) вбачається, що підставою для направлення явилась перевірка заяви ОСОБА_10 про заподіяння їй тілесних ушкоджень, зареєстрована в ЖЄО 1.10.2019 за № 3062. Таким чином, вказане направлення ОСОБА_10 на судово-медичне обстеження та відповідний акт такого обстеження № 601 від 1.10.2019 (а.п. 249) проведені у позапроцесуальний спосіб поза межами кримінального провадження, розпочатого за заявою ОСОБА_10 лише 9.11.2019. Тому суд погоджується з доводами сторони захисту про недопустимість інформації, яка міститься у названому акті обстеження. Разом з цим, принцип недопустимості будь-яких доказів, здобутих завдяки недопустимій інформації, який просила застосувати сторона захисту, закріплений у ст. 87 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), і стосується інформації, здобутій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Проте суд не вбачає істотного порушення прав чи свобод людини при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_10 під час перевірки її заяви, а тому цей принцип у вказаному випадку застосований бути не може. А оскільки вищевказаний висновок судово-медичної експертизи від 13.11.2019 здобуто у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 , суд визнає допустимими відомості цього висновку експерта.

Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи від 26.11.2019 № 355-2019 (а.п. 244-246) ОСОБА_7 під час вчинення вищевказаних діянь та в теперішній час міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він же на період вчинення цих діянь, а також на час проведення експертизи виявляв клінічні ознаки розладу особистості внаслідок вживання алкогольних напоїв, проте ці зміни психіки не досягають ступеню психічного захворювання, не позбавляли та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оцінюючи сукупність вищеперерахованих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вказані докази в сукупності доводять факти нанесення ОСОБА_7 ударів ножем в обличчя ОСОБА_10 , а також нанесення смертельного поранення ножем в грудну клітку ОСОБА_11 . Останній факт не заперечується стороною захисту. При цьому обвинувачений в момент нанесення ударів ОСОБА_10 та смертельного удару ОСОБА_11 не перебував у стані необхідної оборони, оскільки дії ОСОБА_11 , коли він відштовхнув обвинуваченого, були пов`язані із захистом від неправомірних дій останнього, які виразились у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . При оцінці показань обвинуваченого про те, що він не бажав смерті ОСОБА_11 , суд виходить із того, що відповідно до ст. 24 КК умисел поділяється на прямий і непрямий. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. Суд вважає, що ОСОБА_7 , наносячи удар ОСОБА_11 ножем в ліву частину грудної клітки, де розташовані життєво важливі органи, із значною силою прикладання передбачав та свідомо припускав смерть ОСОБА_11 від таких своїх дій.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні зазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 2 ст. 125 КК як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч. 1 ст. 115 КК як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК, є кримінальним проступком проти здоров`я людини, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК, є умисним особливо тяжким злочином проти життя людини.

Обвинувачений ОСОБА_7 судимий за умисний корисливий злочин, неодружений, непрацюючий, без постійного місця проживання, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено. Обставинами, що обтяжують йому покарання за обома кримінальними правопорушеннями, суд на підставі п.п. 1 та 13 ч. 1 ст. 67 КК визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина на думку суду істотно вплинула на виникнення в обвинуваченого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та на вбивство ОСОБА_11 , а також рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має судимість за умисний злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК. Крім того, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 125 КК, суд на підставі п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність трьох обтяжуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача та потерпілої ОСОБА_10 , яка не наполягала на суворості покарання, суд призначає ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК у виді арешту на максимальний строк, визначений санкцією. Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 115 КК, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції на строк, необхідний і достатній для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню злочинів не лише ним, а й іншими особами. Беручи до уваги суворість призначеного покарання за ч. 1 ст. 115 КК, суд вважає за доцільне на підставі ст. 70 КК визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим.
Цивільний позов не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні.
Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речові докази підлягають поверненню власникам, за виключенням тих, які підлягають знищенню як такі, що не мають ніякої цінності та не можуть бути використані, а також знаряддя вчинення злочину.

Приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає за необхідне залишити в силі обраний раніше стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що існує ризик переховування обвинуваченого від відбування покарання, а більш м`який запобіжний захід не зможе відвернути цей ризик.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 115 КК, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 125 КК у виді шести місяців арешту;
за ч. 1 ст. 115 КК у виді восьми років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді восьми років шести місяців позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання 17 жовтня 2019 року і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 7.10.2019 на дві чарки, полімерну пляшку частково заповнену рідиною із запахом алкоголю, кухонний ніж з полімерним руків`ям білого і синього кольорів, мобільний телефон марки "Meizu", Powerbank "UKC", наручний годинник зі шкіряним ремінцем, автомобільний ключ з логотипом "Volkswagen", гаманець зі шкіри коричневого кольору, купюри іноземної валюти номіналом 50, 10, 1 з маркуванням 9Е0955804, С274199704 та 084В7365929 відповідно, мобільний телефон марки "Samsung" моделі "SM-A600FN/DS" з сім-карткою, куртку чорного кольору, одяг та взуття ОСОБА_11 (пару кросівок, куртку, кофту, футболку, штани), скасувати, а вказані речові докази: дві чарки, полімерну пляшку, частково заповнену рідиною із запахом алкоголю повернути потерпілій ОСОБА_10 ; мобільні телефони "Meizu" та "Samsung" моделі "SM-A600FN/DS" з сім-карткою, наручний годинник, автомобільний ключ, гаманець та грошові кошти повернути потерпілій ОСОБА_9 ; кухонний ніж з полімерним руків`ям білого і синього кольорів, одяг та взуття ОСОБА_11 знищити; Powerbank "UKC" та куртку чорного кольору повернути власникам (законним володільцям).
Інші речові докази: рюкзак, запальничку, гель для душу, спальний мішок, мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-C3212", мобільний телефон марки "Lenovo" моделі "K50-3t3s" повернути ОСОБА_7 , а кухонний ніж з дерев`яним руків`ям коричневого кольору знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпілі мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3