Справа № 947/750/20
Провадження № 1-кп/947/794/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002309 від 22.11.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002309 від 22.11.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Прокурор просив призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.
Крім того, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, та не має постійного джерела доходів, тобто не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, раніше судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності в Білгород Дністровському міськрайонному суді Одеської області за вчинення, зокрема, аналогічного роду кримінальних правопорушень, порушив обов`язки перебування під домашнім арештом обраного в іншому кримінальному провадженні, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор разом із обвинувальним актом подав позовну заяву в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №1» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 9240 грн.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до розгляду, але заперечував проти обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого є постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , є родина, ризики прокурором не доведені, у зв`язку з чим можливо обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, цивільний позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня №1», залишити без розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, які проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. За таких обставин є достатньо підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Суд дійшов висновку, що позовна заява прокурора відповідно до ст.185 ЦПК України повинна бути повернута її подателю, оскільки заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Так, на відміну від КПК України (1960р.) чинний КПК України не передбачає обов`язку прокурора заявляти позов в інтересах лікувального закладу для відшкодування витрат на лікування потерпілого. Згідно ст.128 КПК України позивачем у справі повинна виступати сама лікарня через представника. Згідно обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування лікувальний заклад КУ «Міська клінічна лікарня №1» не є учасником кримінального провадження, оскільки під час досудового розслідування лікувальний заклад не був визнаний ні потерпілим ні цивільним позивачем, яким надані відповідні процесуальні права і обов`язки, щодо реалізації яких слідчий і прокурор мають відповідні зобов`язання.
Крім того, не можна вважати подану прокурором позовну заяву, як подану в інтересах держави, оскільки лікувальний заклад КУ «Міська клінічна лікарня №1» є не державною установою, а комунальною установою Одеської міської ради. В такому випадку КУ «Міська клінічна лікарня №1», як самостійний об`єкт господарювання, наділена правоздатністю і дієздатністю, які вправі реалізовувати самостійно.
Крім того, суд вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним у його вчиненні, з огляду на ту обставину, що обвинувачений раніше судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Білгород Дністровському міськрайонному суді Одеської області, тому існують ризики того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Водночас, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 та 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , було вчинено із застосуванням погрозою насилля для життя та здоров`я потерпілого, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень
При постановлені ухвали, суд також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає безпідставним та не обґрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,217,314-316,369-372 КПК України, ст.121 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002309 від 22.11.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК Українидо судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.01.2020 року о 13:00 годині.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Викликати у судове засідання учасників судового провадження.
Повернути прокурору позовну заяву, подану ним в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №1» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 9240 грн.
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з тими ж вимогами уповноваженою особою.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту, відмовити на підставах викладених у мотивувальній частині ухвали.
Задовольнити клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області строком на 60 днів, тобто до 19.03.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст.293 ЦПК України лише в частині повернення позовної заяви протягом п`яти днів з дня її винесення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1