Провадження № 1-кс/761/7801/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представників власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання директора ТОВ «Ріелтек» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020)в рамках кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и в:
28.04.2020 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання директора ТОВ «Ріелтек» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020) в рамках кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на: нежитлове приміщення № 145, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, яке на праві приватної власності належить ТОВ «РІЕЛТЕК» .

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020) було накладено арешт на нежитлове приміщення № 145, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, яке на праві приватної власності належить ТОВ «РІЕЛТЕК» . На думку заявника, арешт на зазначене у клопотанні майно було накладено необґрунтовано та у його застосуванні відпала потреба. Заявник посилається на те, що постанова про визнання майна речовим доказом від 05.11.2019, долучена до клопотання про арешт майна є недопустимим доказом, оскільки слідчий ОСОБА_6 , який її виніс не входить до складу слідчої групи, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні. Також заявник зазначає, що слідчий суддя не належним чином дослідив докази у справі, зокрема клопотання про накладення арешту на майно та додані до нього докази, що призвело до неналежної оцінки їх змісту та не встановив що у даному кримінальному провадженні взагалі відсутні ознаки кримінального правопорушення, а має місце господарський спір, який вірушується господарськими та адміністративними судами. Заявник вазує, що ТОВ «Ріелтек» набуло нерухоме майно добросовісно, у порядку примусового виконання рішень, з дотриманням встановленої процедури та вимог законодавства. Посилається на те, що дії суб`єктів владних повноважень під час проведення аукціону, на якому було придбано арештоване майно було визнано правомірними Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019. Також заявник зазначає, що посабові особи ТОВ «Ріелтек» не мають у кримінальному провадженні статусу підозрюваних.

У судовому засіданні представники власника арештованого майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що арешт було накладено обґрунтовано та у його застосування потреба не відпала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи за клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, було задоволено та накладено арешт, у тому числі, на нежитлове приміщення № 145, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, яке на праві приватної власності належить ТОВ «РІЕЛТЕК» .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майна відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 11 жовтня 2019 року, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 20 січня 2020 року, беручи до уваги, те що слідчий у судовому засіданні не надав доказів того, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, будь-яким особам повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, так само, як і не навів додаткових доказів відповідності арештованого майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ТОВ «Ріелтек» на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на нежитлове приміщення № 145, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, яке на праві приватної власності належить ТОВ «РІЕЛТЕК» , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання директора ТОВ «Ріелтек» ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Клопотання директора ТОВ «Ріелтек» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020) в рамках кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року у справі № 761/1592/20 (провадження №1-кс/761/1549/2020) у рамках кримінального провадження № 0004520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, на нежитлове приміщення № 145, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, яке на праві приватної власності належить ТОВ «РІЕЛТЕК» та заборону відчуження та будь-якого розпорядження зазначеним майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 07 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1