Справа № 456/1223/20
Провадження № 1-кп/456/301/2020
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

10 квітня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в процесі розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000179 від 12.02.2020 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Перебуваючи на волі зможе впливати на потерпілу і свідків у цьому кримінальному провадженні, так як вони перебувають у родинних стосунках та разом проживають. Застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4 частини 1 ст. 177 КПК України. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам є необхідність у продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просить обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечила та заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, в обґрунтування клопотання покликаючись на те, що жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_3 не має сенсу переховуватись від органів слідства, так як після скоєння кримінального правопорушення він з`являвся на кожну вимогу слідчого, не вживав заходів для уникнення кримінальної відповідальності чи наміру втечі від кримінального переслідування. Також, він розуміє, що при переховуванні сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. В ухвалі суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказано, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, проте такий ризик нічим не підтверджений. Жодним чином не обґрунтованим та недоведеним є те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам. Оскільки протягом розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, а не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, вважає наявними всі підстави для застосування, у відповідності до частиною 4 статті 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, запобіжний захід у виді тримання під вартою є невмотивовано жорстоким.
Потерпіла просить суд змініити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та зважаючи на обставини справи, суд доходить такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2020 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Відповідно до частини 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 суд зазначив, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Згідно з приписами частини 3 ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім зазначених норм КПК України, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надаючи оцінку аргументам сторони обвинувачення та сторони захисту, суд зазначає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані. Водночас, стороною захисту не надано суду доказів, які б давали суду достатні підстави вважати, що встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України перестали існувати. Так обвинуваченому обраний запобіжний захід, враховуючи підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, запобіганням спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, яка є його сестрою.

Перевіряючи наявність, на даний час, обставин (ризиків), які слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також актуальність цих обставин (ризиків) на даний час, суд вважає, що такі не змінилися та продовжують бути актуальними, а також відсутні обґрунтовані підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час, продовжують існувати, тому вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Водночас, беручи до уваги обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також вимоги частини 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 314, 315, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів з 10.04.2020 до 08.06.2020 включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави тридцять розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 63 060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн.

У разі внесення визначеного судом розміру застави, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-прибувати до суду у цьому кримінальному провадженні у визначені дату та час;

-не відлучатися з Стрийського району Львівської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця перебування.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» до відома та виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1