справа № 187/127/19
№ провадження 1-кп/208/218/20
ВИРОК
Іменем України

17 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000673 від 23.12.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.09.1996 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 229-4, ч. 2 ст. 229-6, ч. 2 ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, 02.01.1999 року звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання;
- 01.08.2002 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 15.10.2004 року на підставі постанови Солонянського районного суду від 07.10.2004 року за ст. 81 КК України, умовно - достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 7 днів;
- 29.07.2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 20.08.2009 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий термін покарання 6 місяців за вироком Солонянського районного суду від 29.07.2008 року, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.02.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий термін покарання у 7 місяців за вироком Солонянського районного суду від 20.08.2009 року до відбуття 3 роки 7 місяців;
- 10.03.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 21.04.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуте покаранням за вироком Солонянського районного суду від 26.02.2015 року, до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі;
- 19.05.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання та покарання за вироком Солонянського районного суду від 10.03.2015 року поглинуте покаранням за вироком Солонянського районного суду від 26.02.2015 року, до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі, 01.06.2018 року звільнений від відбування покарання у зв`язку із відбуттям строку покарання;
- 29.05.2018 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік 6 місяців;
- 05.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
В період часу з 24.11.2018 року по 19.12.2018 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 , перебуваючи в складському приміщенні номер два, що розташоване за адресою: вул. Індустріальна, буд. 2-А, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, переконавшись щодо відсутності сторонніх осіб та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав зварювальний апарат марки «Кентавр» СВ-245ТРВ, серійний номер BV232569, 2018 року виробництва, вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 40-19 від 16.01.2019 року станом на 23.12.2018 року становить 1 394 гривень 17 копійок, монітор марки «Асус», VH192, серійний номер BCLMIB507894, 2011 року виробництва, вартість якого до відповідно до висновку судового експерта № 40-19 від 16.01.2019 року станом на 23.12.2018 року становить 431 гривень 80 копійок, телевізійний тюнер марки «Ромсат», серійний номер R2018T2I059813, 2018 року виробництва, вартість якого до відповідно до висновку судового експерта № 40-19 від 16.01.2019 року станом на 23.12.2018 року становить 357 гривень 20 копійок, дриль марки «Боні», PSB 530 RE 2018 року виробництва, вартість якого до відповідно до висновку судового експерта № 40-19 від 16.01.2019 року станом на 23.12.2018 року становить 1355 гривень 82 копійок. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3533 гривень 99 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що у день та час, зазначені в обвинувальному акті, знаходився за місцем мешкання потерпілого, який був винен йому кошти за виконану роботу, шляхом крадіжки вирішив повернути собі борг, викрав майно потерпілого та заклав його до ломбарду, отримані кошти витратив на власні потреби. В подальшому, добровільно разом з потерпілим звернувся до поліції з приводу крадіжки, намагався відшкодувати йому завдану шкоду, щиро кається у вчиненому, прохає його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судові засідання неодноразово не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, цивільний позов ним не заявлений. На підставі ч. 1 ст. 325 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведений за його відсутності.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості;
- особу винуватого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, неперебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, наявність обставин, що пом`якшують його покарання - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, наявність обставини, що обтяжує його покарання рецидиву злочинів.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнуто при застосуванні до нього покарання у виді позбавлення волі, без застосування передбаченого ст. 69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом і без звільнення його, згідно ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, оскільки не встановлено підстав для застосування приписів ст. 69, 75 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Клопотань щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не надходило.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.11.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 08.08.2019 року, зарахувавши йому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання відбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.11.2019 року у період з 08.08.2019 року по день набрання вироком по справі № 187/127/19 законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 40-19 від 16.01.2019 року у сумі 286, 00 грн (двісті вісімдесят шість гривень).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1