У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
19 грудня 2019 року м.Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши зміст апеляційної скарги прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2019 року, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000016 від 14.03.2017 року стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України.
26 листопада 2019 року ухвалою цього ж суду відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 та застосовано до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на 60 днів із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України. Іншим обвинуваченим продовжено, як строк тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурором подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 26.11.2019 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , у якій ставиться питання щодо її часткового скасування.
Перевіривши апеляційну скаргу прокурора, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду з поверненням особі, що її подала, з таких підстав.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, що ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Поряд з цим, за вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, які вирішують справу по суті ( вирок, ухвала про закриття справи), окремому оскарженню не підлягають, а заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
З апеляційної скарги прокурора вбачається, що він оскаржує процесуальне рішення про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, прийняте в рамках судового провадження, до ухвалення судового рішення, яке вирішує дане кримінальне провадження по суті, а, отже, окремому оскарженню не підлягає.
Таким чином, Конституція України та Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язують реалізацію прав особи на оскарження ухвали суду з наявністю відповідно визначеного законом процесуального порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Покликання прокурора в апеляційній скарзі на рішення Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 628/969/18 щодо роз`яснення терміну застосування запобіжного заходу, яке, на думку апелянта, гарантує право окремого апеляційного оскарження даної ухвали суду першої інстанції, не заслуговує на увагу, оскільки, згідно рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року, передбачено виключно оскарження процесуального рішення щодо продовження строку тримання під вартою, постановленого під час судового провадження в суді першої інстанції, до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8 щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1