Провадження № 1-кп/638/881/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0002559 від 03.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження колегії суддів Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт кримінального провадження №0002559 від 03.07.2019 року у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з посиланням на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважали клопотання прокурора недоведеним та просили змінити запобіжний захід своїм підзахисним на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не згодні з клопотанням прокурора, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії» (п. 60).
У справі «Сергій Волосюк проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Так, станом на 12.03.2020 року, наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України на які посилається сторона обвинувачення, не зменшилась, що є достатньою підставою для продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо продовження строку обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, документального підтвердження про наявність дружини, дітей або онуків суду не надано, що свідчить про відсутність у останніх міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором запобігання ризиків зазначеним прокурором, обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених і продовження раніше обраного щодо останніх запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним, а відтак клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та такими що підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При цьому суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши строк тримання під вартою.
Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання захисників та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує двох місяців.
Керуючись ст.ст.177,314 -317,331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб кожного - до 10 травня 2020 року.
Клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 11:00 год. 16 березня 2020 року у зв`язку з неявкою потерпілої та її законного представника.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3