Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/205/20
Провадження № 1-кп/506/47/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2020с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у с.м.т.Окни кримінальне провадження ,внесене до ЄРДР 15 січня 2020 року за № 000012 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Унтилівка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

та сторони захисту

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

У невстановлену дату та час ОСОБА_3 , перебуваючи на території Окнянського району Одеської області у невстановленому місці , знайшов бойову гранату РГД-5 і, не маючи передбаченого законом дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, вирішив її привласнити , та, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на її незаконне носіння та придбання, поклав до кишені свого одягу, перемістив до місця свого мешкання - с.Новосамарка Окнянського району Одеської області, та поклав у тумбочку в спальній кімнаті свого будинку, де і зберігав зазначений вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу до 15 січня 2020 року, коли о 19 г 49 х в ході проведення санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати ГРД-5 , який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин , та запал УЗРГМ-2,призначений для ініціювання вибуху розривного заряду гранат Ф-1,РГД-5,РГ-42, є засобом підриву та належить до бойових припасів. Дані предметі є конструктивно сумісні та в сукупності є ручною осколковою гранатою РГД -5 промислово виготовленим вибуховим пристроєм та належить до бойових припасів, які у конструктивному поєднанні придатні для здійснення вибуху .

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України - незаконне поводження з бойовими припасами, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

При цьому , відповідно до вказаної угоди, сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки, а також звільнення від відбування зазначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням , з іспитовим строком 1 рік ,застосувавши п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наступного звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою вину , підтверджує всі фактичні обставини та щиро кається у скоєному.

При цьому у судовому засіданні захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурор підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів .

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Заявлені прокурором до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 3297 грн 21 коп , пов`язані з проведенням в справі судових експертиз №127-СП від 26 лютого 2020 року та №12-В від 31 січня 2020 року, є обґрунтованими та відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів ,які повернуті Окнянському ВП після проведення дослідження /запобіжна чека с кільцем, спусковий важіль запалу УЗРГМ-2,осколки корпусу гранати РГД-5/ , вирішити відповідно до ст. 100 КПК України - знищити.

Керуючись ст.ст.370, 374, 474, 475 КПК України , суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки згідно із п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази , які повернуті Окнянському ВП після проведення дослідження / запобіжна чека с кільцем, спусковий важіль запалу УЗРГМ-2,осколки корпусу гранати РГД-5/ - знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 у доход держави судові витрати , пов`язані з проведенням в справі судових експертиз №127-СП від 26 лютого 2020 року 785 грн 05 коп та №12-В від 31 січня 2020 року 2512 грн 16 коп, а всього суму 3297 грн 21 коп.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1