Справа №: 671/169/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 27 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000313 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці місцевості поблизу території СТО «Компакт», яка розташована за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 1 «в», незаконно придбав, а саме знайшов споряджений корпус гранати «Ф-1».
В подальшому, цього ж дня, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу за місцем свого фактичного проживання та роботи, тобто в гаражному приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», п. п. 2.1., 2.3.2. та 2.3.3. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, незаконно придбавши споряджений корпус гранати «Ф-1», переніс його із вказаної вище ділянки місцевості до гаражного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та заховав у картонний ящик на підлозі біля підсобного приміщення, де залишив на зберіганні без передбаченого законом дозволу.
02.11.2019 в гаражному приміщенні, яке розташоване за вищевказаною адресою і яке, в свою чергу, являється місцем фактичного проживання та роботи ОСОБА_4 працівниками поліції проведено санкціонований обшук, в ході якого було виявлено та вилучено вибухову речовину споряджений корпус гранати «Ф-1», яку останній незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу із невстановленого слідством часу, а саме з вересня 2019 року до 02.11.2019.
Згідно із висновком експерта № 5.2-0066:19 від 13.11.2019 наданий на експертизу предмет, вилучений 02.11.2019 під час проведення обшуку гаражного приміщення є спорядженим корпусом гранати «Ф-1», який містить у своєму складі вибухову речовину і яка придатна для здійснення вибуху.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
27 січня 2020 року між прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, будучи ознайомлений з положеннями про укладення угоди про визнання винуватості, погодився на її застосування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався викрити кримінальні правопорушення, вчиненні ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 за підозрою останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України, та надати відомості про походження майна, вилученого під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області № 671/1628/19 від 29.10.2019, в межах показів наданих останнім 04.11.2019 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000305 від 02.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Сторони угоди узгодили між собою призначення покарання за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за ч. 1 ст. 263 КК України, шляхом призначення основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин у вигляді штрафу в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 7650 грн.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати усі взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України - як незаконне придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, який згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення, затвердження і невиконання угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також те, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарання, передбаченим КК України.
Враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речовий доказ, відповідно до ст. 100 КПК України, підлягає знищенню.
Витрати за проведену судову вибухово-технічну експертизу в розмірі 3768,24 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 січня 2020 року між прокурором Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000313.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Речові докази: залишки спорядженого корпусу гранати «Ф-1» - знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи в розмірі 3768,24 грн.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1