Справа №359/7470/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1702/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2011 року за ч.3 ст.15 ч.3 ст.186, ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за майновий корисливий злочин, 25.02.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.186, ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний злочин проти власності.
01.03.2019 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання, а саме в буд. АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , знаходяться гумові колеса і диски, у останнього виник умисел спрямований на таємне викрадення зазначеного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 01.03.2019 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, будучи обізнаним з місцем знаходження ключа від вхідних дверей до будинку, знайшов поруч з вхідними дверима ключ до них, відчинив двері та проник до будинку.
Перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 з однієї з кімнат даного будинку викрав два гумових колеса торгівельної марки «Белшина» R13 175x70, вартість одного 462 грн. 50 коп., два гумових колеса торгівельної марки «Nokіа» R13 175x70, вартість одного 483 грн. 33 коп., та чотири диски торгівельної марки «Replау» R13, вартість одного 887 грн. 50 коп., виніс їх з будинку та поклав до свого автомобілю.
В подальшому ОСОБА_7 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 441 гривень 66 копійок.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, або призначити будь-яке інше покарання, не пов`язане з позбавлення волі.
Зазначає, що не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність його вини у вчиненому та правильність правової кваліфікації його діяння.
Вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості.
Зазначає, що суд не врахував всі обставини, які пом`якшують покарання. Зокрема, наявність у нього на утриманні малолітньої дочки ОСОБА_9 , 2016 року народження, та матері ОСОБА_10 , 1957 року народження, яка за станом здоров`я потребує постійного довготривалого лікування у лікаря-невропатолога та ендокринолога, потребує постійної сторонньої допомоги і обслуговування. Крім того, не звернув увагу на його відношення до вчиненого та складні життєві обставини.
Вказує, що для належного утримання сім`ї, підробляє та шукає додаткові заробітки; за місцем проживання характеризується позитивно; частково відшкодував збитки потерпілій особі та на даний час намагається остаточно розрахуватись.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого в підтримку вимог та доводів поданої ним апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечує проти її задоволення, дослідивши подані ним письмові докази, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішеннясуду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він не оспорює доведеність вини та кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На думку колегії суддів, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Всупереч доводам апелянта, обираючи вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення; обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та останній раз судимий за майновий корисливий злочин, матеріальні збитки не відшкодував та на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Дійсно, як вбачається з вироку суду, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнав його щире каяття, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Разом з тим, враховуючи характер та тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його суспільну небезпечність, обставини кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а також те, що раніше до нього застосовувалась ст.81 КК України, однак він на шлях виправлення не став та знову вчинив новий злочин проти власності, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, та суд І-ї інстанції обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі.
Надані обвинуваченим під час апеляційного розгляду копії свідоцтва про народження малолітньої дочки ОСОБА_9 , характеристики з місця його проживання та довідки з Любарецької медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини про стан здоров`я ОСОБА_10 , за вищевказаних обставин, не можуть впливати на призначене судом першої інстанції покарання. До того ж, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження факту родинної спорідненості обвинуваченого з ОСОБА_10 .
Твердження ОСОБА_7 про часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілому, є голослівним та не ґрунтується на матеріалах провадження.
Апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав вважати його явно несправедливим внаслідок суворості, не вбачає.
Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів також не вбачає підстав для застосування положень ст.75 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року щодоОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
Справа №359/7470/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1702/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2011 року за ч.3 ст.15 ч.3 ст.186, ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
Оскільки складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ст. 376 КПК України, вважає за можливе обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року щодоОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду буде проголошено о 15 годині 00 хвилин 22.06.2020 року.
Судді: