Справа № 446/2418/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2020 м. Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУПН у Львівській області про відмову у визнанні потерпілим від 16.01.2020,

встановив:
15.06.2020 на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 16.01.2020 про відмову у визнанні потрепілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 11.01.2020 за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України.

Вобґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 23.12.2019 він звернувся до Кам`янка-Бузького ВП ГУНП з письмовою заявою про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366, 210 КК України, службовими особами Старояричівської сільської ради та ФОП ОСОБА_5 .

За даним фактом , згідно з ухвалою слідчого судді від 03.01.2020 зобов`язано уповноважену особу слідчого відділу Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, які отримані на підставі заяви ОСОБА_3 від 23 грудня 2019 року за № 6311. 11.01.2020 слідчим СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області внесено до ЄРДС за заявою ОСОБА_3 , кримінальне провадження за №0000014 від 11.01.2020 за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України та 16.01.2020 постановою слідчого останньому відмовлено у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній доводів, зазначив, що слідчий не дослідив усіх обставин справи і безпідставно йому відмовив у визнанні потерпілим, а тому оскаржувану постанову просить скасувати.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`вився, про дату та час проведення судового засідання був повідомленний належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник Радехівської місцевої прокуратури також не з`вився в судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка в судове засідання слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

ОСОБА_3 23.12.2019 звернувся до Кам`янка-Бузького ВП ГУНП з письмовою заявою про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366, 210 КК України, службовими особами Старояричівської сільської ради та ФОП ОСОБА_5 .

Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000014 від 11.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно з постанови слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області від 16.01.2020 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за №0000014 від 11.01.2020.

ОСОБА_3 , як особа, якій відмовлено у визнанні потерпілим оскаржує дану постанову слідчого на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно з яким на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Дана скарга є предметом розгляду слідчим суддею та подана в межах визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України строку.
Вирішуючи дану скаргу слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 50 КПК України).
Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відтак, для вирішення питання про визнання особи потерпілим необхідним є з`ясування чи заподіяно такій особі шкоди злочином та якої саме, моральної, фізичної чи майнової.

В оскаржуваній постанові, прийняте слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілим мотивоване тим, що ОСОБА_3 не доведено наявності моральної шкоди, завданої внаслідок внесення офіційними особами Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області неправдивих відомостей до офіційних документів.

На думку слідчого судді, прийняте слідчим з наведених підстав рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 є невмотивованим, оскільки визначення характеру та ступеня моральних страждань є оціночним поняттям і повинно досліджуватись та оцінюватись у кожній конкретній ситуації зі всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Натомість, слідчий з покликанням на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 23 ЦК України вказує на необхідність доведення заявником ОСОБА_3 розміру моральної шкоди та зазначення речей, які будуть об`єктивно підтверджувати завдання такої шкоди.

Однак, слідчим не враховано, що завданні моральної шкоди у момент вчинення можливого злочину, не може бути доведеним певними доказами і такі обставини можуть бути доведені під час досудового розслідування ОСОБА_3 за наявності в ньому процесуального статусу потерпілого, який забезпечить йому ряд визначених законом прав, зокрема, заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо завданої шкоди, тощо. А безпідставна та невмотивована відмова слідчого ОСОБА_4 у визнанні потерпілим ОСОБА_3 може призвести до однобічності та неповноти досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито належних заходів для повного з`ясування факту можливого завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням та відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , як особі, яка повідомила про кримінальне правопорушення, не завдано шкоди, а тому оскаржувана постанова є незаконною.
Враховуючи те, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого, тому постанову слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУПН у Львівській області про відмову у визнанні потерпілим від 16.01.2020 по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 11.01.2020 потрібно скасувати.
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена слідчим передчасно, без повного з`ясування обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303,304,306,307, 376 КПК України,

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУПН у Львівській області про відмову у визнанні потерпілим від 16.01.2020 по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 11.01.2020.
Повний текст ухвали складено 24.06.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1