провадження № 1-кс/243/1186/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР за № 0002603 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Слов`янськ Донецької обл., раніше не судимого, такого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України.

З клопотання вбачається, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановлені особи для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (надалі - ДНР) було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, було озброєно вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мало тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування па території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, спричинено загибель ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших людей, як з числа мешканців регіону так і з числа осіб особового складу збройних сил України, що є тяжкими наслідками.

У квітні 2014 року, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янськ, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «ДНР». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаною збройного формування. ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, невстановленою особою у квітні 2014 року ОСОБА_5 було призначено бійцем м. Слов`янськ та передано йому у використання автоматичну вогнепальну зброю, набої до неї, форменими одяг га військове спорядження.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з квітня 2014 року до початку липня 2014 року. ОСОБА_5 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва, знаходився в камуфляжі з автоматичною зброєю на блок посту де зупиняв автомобілі перевіряв документи та доглядав їх, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням автоматичної зброї які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «ДНР».

Таким чином, дії ОСОБА_5 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період з квітня 2014 року до початку липня 2014 року, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Своїми умисними діями, які виразились в участі у діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений частиною 5 статті 260 Кримінального кодексу України.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ч.5 ст. 260 КК України, та 10.09.2014 року складено повідомлення про підозру.

11.09.2014 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.

Обґрунтованість наданого клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не дадуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Вислухавши прокурора та захисника підозрюваного, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Так, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Прокурором при зверненні до суду з вказаним клопотанням на підтвердження наявності ризиків, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, надана постанова про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5 від 11.09.2014 року.

Відповідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо). При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Зі даного листа ВССУ випливає, що підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук (у розумінні ч.6 ст.193 КПК) слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку і це підтверджується відповідними довідками та витягами із бази даних Інтерполу.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 54/1858 від 26.02.1997 року затверджено Інструкцію про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідування злочинів .

Як зазначено в п. 1.1 дана Інструкції, визначає порядок використання правоохоронними органами України можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні (надалі - НЦБ) для співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу та правоохоронними органами зарубіжних держав під час здійснення діяльності, пов`язаної із попередженням, розкриттям та розслідуванням злочинів, які мають транснаціональний характер або виходять за межі України.

Повідомлення щодо оголошення в розшук публікується у вигляді так званої картки (notice) оповіщення, яка може бути не лише інструментом міжнародного розшуку, але й способом обміну інформацією. За загальним правилом, картки не підлягають оприлюдненню, але це можливо виключно за дозволом держави, яка здійснила запит. Отже, більшість карток є непублічними, а решта, яким все ж таки було надано розголосу, розміщуються на офіційному веб-порталі Інтерполу. Залежно від мети розшуку, «картці» (її лівому куту) надається колір. Як вже було зазначено, метою «синьої картки» є встановлення місцезнаходження особи, а от картка з червоним кутом має додаткову та ключову мету - арешт особи для подальшої екстрадиції.

Окремо слід зазначити, що «червоні картки» перед опублікуванням підлягають обов`язковій перевірці Генеральним Секретаріатом Інтерполу. Цим займається Центр командування і координації Генерального Секретаріату, який зобов`язаний перевіряти кожний запит. Якщо у співробітників центру виникають питання щодо законності запиту, вони мають право звернутися до юридичного управління.

Процедура публікації карток оповіщення каналами Інтерполу чітко показує, що статус «оголошеної в міжнародний розшук» особа набуває лише після публікації щодо неї картки оповіщення червоного кольору. Публікація картки оповіщення синього кольору передбачає лише встановлення місцезнаходження та додаткової інформації щодо будь-якої особи, яка стосується кримінального провадження, тобто навіть щодо потерпілого чи свідка, яких у такому випадку не можна вважати оголошеними в міжнародний розшук.

Крім того, згідно з рішенням Комісії з контролю файлів Інтерполу, ухваленого на дев`яносто дев`ятій сесії, яка відбулася у період з 27 лютого до 03 березня 2017 року, ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є запобіжними заходами і відповідно ордерами на арешт у розумінні статті 83.2 (b, іі) Правил Організації.

Враховуючи, що публікація червоного оповіщення щодо розшуку ОСОБА_5 не здійснювалась, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні правові підстави для обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР за № № 0002603 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1