У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000077.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого залишено без задоволення, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12.05.2020 р. з покладенням обов`язків: цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; прибувати за кожним викликом на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі, повторно дослідити обставини, встановлені під час судового розгляду та дослідити докази.

Узагальнені доводи апелянтів.

Прокурор вважає, що рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заміною його більш м`яким запобіжним заходом є необґрунтованим.
Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Неправомірними діями підозрюваного заподіяно тяжкі наслідки смерть особи. Обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зіткнення транспортних засобів в умовах непрацюючого світлофора на ділянці інтенсивного руху пасажирського міського транспорту, що потребувало від водія підвищеної уваги та зосередженості, а також невжиття ним заходів, передбачених п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виявлення перешкоди, вказують на високу суспільну небезпеку діяння та особи, яка його допустила. Зазначена подія через участь у ній транспортного засобу, що здійснює пасажирські перевезення у місті, та завдання шкоди пасажиру набула значного суспільного резонансу. Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобіганню ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інший аналогічний злочин.

Захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.
Зазначає, що слідчий суддя не виконав функції, покладені ва нього Державою, як на слідчого суддю, не здійснив контролю за законністю та обґрунтованістю обмеження Конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні правоохоронними органами поліції та прокуратури.
Ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки строк дії запобіжного заходу вийшов за строк досудового розслідування понад 18 днів.
Зазначає, що у даному кримінальному провадженні вже змінена правова кваліфікація з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 3 ст. 286 КК України, проте підозрюваному не змінювали повідомлення про підозру в бік обтяження та не повідомляли про нову підозру.
Відмічає, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, постійний дохід, добровільно відшкодовує завдані збитки родичам потерпілої, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, здав на зберігання прокурору два паспорти для виїзду за кордон, посвідчення водія.
З моменту обрання запобіжного заходу підозрюваний не намагався переховуватись, не уникав викликів до суду, слідчого, прибував за викликом для проведення експертиз, за час перебування під домашнім арештом з нього зняли електронний браслет, проходив амбулаторне лікування у медичних закладах м. Миколаєва та залишає місце перебування, визначене слідчим суддею, виключно з дозволу слідчого. За час проведення досудового розслідування, проведено усі необхідні слідчі/процесуальні дії.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні слідчого відділу ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000077, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 24.02.2020 р. близько 15.30 год., керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Центральному в напрямку перехрестя вул. Московська зі сторони вул. Соборної в м. Миколаєві, допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху. ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її змін, рухаючись у населеному пункті з перевищенням меж дозволеної швидкості (50 км/год.) при виявленні мікроавтобусу «Рута 20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по вул. Московській в напрямку перехрестя пр. Центрального в м. Миколаєві, перетинаючи пр. Центральний з права на ліво по ходу руху його автомобілю, не вжив заходів до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, натомість змінив напрямок руху свого транспортного засобу шляхом удару автомобіля вліво, внаслідок чого на перехресті пр. Центрального з вул. Московською допустив контактування з автомобілем «Geely JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 та зіткнення з мікроавтобусом «Рута 20», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: водій мікроавтобусу «Рута 20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження та знаходиться в тяжкому стані; пасажир ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому лівої ключиці; пасажир ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва.
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Врахувавши, що ОСОБА_6 підозрюється в неумисному тяжкому злочині, має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, отримує доходи, тобто має міцні соціальні зв`язки, стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, щоб переконати суддю у необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з тим, по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної особи, наявний ризик переховування від органів досудового розслідування, слідчий суддя дійшла висновку, що для запобігання вказаного ризику та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, відносно нього достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги захисника, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, прокурор підтверджує наявними в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.02.2020 р. (наданого без схеми дорожньо-транспортної пригоди), допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , огляду відеоматеріалу від 25.02.2020 р., затримання ОСОБА_6 від 24.02.2020 р.
Враховуючи суворість покарання, що може бути призначене ОСОБА_6 , існує реальна небезпека можливості його ухилення від правосуддя у разі не обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.
Крім того, по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної особи.

Разом з тим, прокурор не довів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не навів обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Натомість ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, працює, отримує доходи, тобто має міцні соціальні зв`язки, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_15 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, чого неможливо досягти внаслідок незастосування запобіжного заходу.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що відносно ОСОБА_15 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з урахуванням дати повідомлення ОСОБА_15 про підозру у вчиненні злочину в рамках даного кримінального провадження, а саме до 23.04.2020 р.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу. У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23.04.2020 р.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- прибувати за кожним викликом на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3