КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою Київський слідчий ізолятор апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 171 102 000 008 48 від 15 лютого 2017 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 26.11.2003 Іркутським обласним судом Російської Федерації за ч.ч. 4, 5 ст. 33, ч. 3 ст. 30, п. 3 ч. 2 ст. 105, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 69, ч. 5 ст. 74, ст. 70 КК Російської Федерації на 12 років позбавлення волі; 23.04.2007 Апеляційним судом Харківської області вирок перекваліфіковано на ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України, що звільнений на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2011 умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 6 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 171 102 000 008 48 від 15 лютого 2017 року задоволено клопотання прокурора у провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 вересня 2019 року включно.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну виду запобіжного заходу та відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ Безпека ПС про взяття ОСОБА_6 на поруки.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів у той час, який мав непогашену та не зняту судимість.
Прийняв суд до уваги і те, що в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва одночасно перебуває інше кримінальне провадження про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України, а тому дані обставини і вказують на наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також суд вказав, що обвинувачений не має місця проживання в Київській області, ніде не працює, що вказує на наявність ризику того, що ОСОБА_6 зможе уникати суду.
При цьому, судом першої інстанції не прийнято до уваги довідку ТОВ Безпека ПС від 20 червня 2019 за № 3, копії аркушів трудової книжки ОСОБА_6 та характеристику щодо нього, видану 20 червня 2019 року, оскільки обвинуваченого ОСОБА_6 було прийнято на роботу 19 червня 2019 року у той час як він- ОСОБА_6 перебував під вартою в Київському СІЗО і не міг фізично виконувати свої трудові обов`язки, а роботодавець, в свою чергу, - надати характеристику ОСОБА_6 , який не пропрацював жодного дня, а, отже, ТОВ Безпека ПС, яке звернулось з клопотанням про передачу ОСОБА_6 на поруки, не заслуговує на довіру, а тим паче на особливу довіру.
Суд відмовив і у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на домашній арешт, оскільки цей вид запобіжного заходу, на переконання суду, не забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням і того, що у обвинуваченого існує постійне зареєстроване місце проживання в Миколаївській області, а відсутність у обвинуваченого постійного доходу вказує на неможливість прибуття обвинуваченого в кожне судове засідання із Миколаївської області через відсутність грошових коштів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 вересня 2019 року включно, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, як-то: на особисте зобов`язання, домашній арешт, застава, що не перевищуватиме вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги захисник ОСОБА_5 зазначила наступне:
- клопотання прокурором було подано 18 липня 2019 року, що не узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 КПК України, оскільки клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою мало подаватися прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали суду;
- прокурором було грубо порушено вимоги чисельних статей КПК України, оскільки спочатку клопотання було заявлено в усній формі і тільки о 15.45 год. 18 липня 2019 року було вручено біля приміщення суду стороні захисту, що, в свою чергу, є порушенням положень ст.ст. 8, 9 КПК України, та обмеженням права обвинуваченого на належний захист та користуватися правовою допомогою;
- клопотання прокурора є ідентичним, тотожним і не різниться по тексту з попередніми клопотаннями, починаючи з першого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та закінчуючи останнім клопотанням;
- звертається увага, що обвинувачений ОСОБА_6 з моменту затримання - 06 лютого 2018 року по даний час утримується в Держаній установі Київський слідчий ізолятор, а на даний час судом першої інстанції продовжується підготовче судове засідання, що є порушенням розумних строків у кримінальному провадженні;
- сторона обвинувачення, на думку захисника, безпідставно визнала потерпілими: Литовське закрите акціонерне товариство ВИМАНА ГРУП, Литовське закрите акціонерне товариство Skanios konstrulcijos, ОСОБА_8 , представниками потерпілих литовських юридичних осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підставі довіреностей та довідок, форми і зміст яких не відповідає вимогам ЦПК України, ЦК України, та які містять явні ознаки підроблення;
- з 04 травня 2018 року по даний час під час проведення підготовчого судового засідання стороною обвинувачення не надано суду належних та допустимих доказів існування потерпілих, а також належних та допустимих доказів щодо повноважень представників потерпілих литовських юридичних осіб;
- з 04 травня 2018 року по даний час було проведено дев`ять підготовчих засідань, в ході яких вирішувались питання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , при цьому належних і допустимих доказів продовження існування прокурором в клопотанні ризиків з моменту затримання ОСОБА_6 - 06 лютого 2018 року суду не подано, а причиною відкладення слугувала неявка та відсутність потерпілих;
- як зазначає захисник, обвинуваченому ОСОБА_6 спочатку - 06 лютого 2018 року о 12.00 год. було вручено повідомлення про підозру, за підписом слідчого та погодженням прокурором, а о 12.15 год. того ж дня відбулось впізнання за фотознімками, що є грубим порушенням норм КПК України;
- належних та підтверджуючих доказів (документів) про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором до клопотання додано не було і судом не досліджувались;
- сторона захисту вважає, що суд першої інстанції упереджено та критично не врахував конкретні обставини провадження та анкетні дані обвинуваченого, без врахування доказів щодо працевлаштування обвинуваченого, що, у свою чергу, призвело до винесення незаконного рішення, без альтернативи внесення застави, що є грубим порушенням норм права, КПК України, прав, законних свобод та інтересів ОСОБА_6 .
Крім того захисник ОСОБА_5 зазначає, що в порушення приписів ст. 178 КПК України, судом першої інстанції не було враховано те, що: ОСОБА_12 має міцні соціальні зв`язки, зокрема проживає разом з дружиною та двома дітьми, орендує квартиру АДРЕСА_3 , де буде проживати з дітьми та дружиною;має офіційне місце роботи в ТОВ БЕЗПЕКА ПС на посаді водія з відповідною заробітною платою, має на утриманні матір пенсіонерку, яка потребує його допомоги; за місцем роботи, реєстрації характеризується позитивно;від явки на виклики органів досудового розслідування (слідства), прокуратури, суду ніколи не ухилявся;ніколи не переховувався від органів досудового розслідування;готовий постійно з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду;ніколи не намагався уникнути будь-якої, в тому числі кримінальної відповідальності; не має можливості та не зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин та істини по кримінальному правопорушенню;не має на меті та не має можливості впливати на інших учасників кримінального провадження, адже протягом 16 місяців потерпілих органом досудового слідства не встановлено.
Посилається захисник і на те, що в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, орган досудового розслідування під час оформлення процесуальних документів та вчинення процесуальних дій: не належним чином збирали докази по кримінальному правопорушенню; брали в основу повідомлення про підозру документи, які є з ознаками фіктивності, які не відповідають нормам законодавства України, порушували порядок проведення ряду процесуальних дій.
А тому, підсумовуючи, захисник вважає, що, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, у суду апеляційної інстанції є всі підстави для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід як-то: особисте зобов`язання, цілодобовий домашній арешт, або із встановленням застави з врахуванням фінансового стану обвинуваченого та його родини.
Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , крім доводів, викладених в апеляційній скарзі, просить також врахувати, що стан здоров`я обвинувачуваного ОСОБА_6 є таким, що перебування під вартою в СІЗО останнього приведе до погіршення та/або навіть смертельних наслідків для обвинувачуваного, оскільки, наразі існує нагальна потреба ОСОБА_6 у додатковому медичному обстеженні на медичному обладнанні в закладах МОЗ України, для подальшого коригування лікування ОСОБА_6 та проведення оперативного хірургічного втручання.
Як далі зазначає захисник, доказом цього є відповідь від 20 серпня 2019 року з медичної частини СІЗО, в якій зазначено, що Київська міська медична частина відноситься до лікувально-профілактичного закладу, де надається лише первинна медична допомога, а також відсутністю будь-якого фінансування на проведення обстежень, у тому числі з приводу хронічного вірусного гепатиту С, які підлягають під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року № 1138 Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров`я та вищих медичних навчальних закладах, провести рекомендовані обстеження, а також лікування вірусного гепатиту С за рахунок Київської міської медичної частини або Державної установи Київський слідчий ізолятор - неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції надав свої письмові пояснення (доповнення), в яких останній просить змінити йому- ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, не пов?язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_5 , які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги та вважали за можливе змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог обвинуваченого, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали з кримінального провадження № 120 171 102 000 008 48 від 15 лютого 2017 року та додатково надані стороною захисту дані, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненням, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступним.
Як убачається з матеріалів провадження, Ірпінським міським судом Київської області здійснюється на певній стадії розгляд кримінального провадження № 120 171 102 000 008 48 від 15 лютого 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що дають підстави для визнання доцільним продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою по 15 вересня 2019 року включно.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, як указують положення ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність вказаних ризиків, що висвітлено в ч. 2 ст.177 КПК України, з урахуванням обставин, перелічених нормою ч. 1 ст. 178 КПК України
Розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, викладені в ст. 199 КПК України, з оцінкою і положень ч. 1 ст. 183 КПК України, які декларують, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
На дотримання наведених вище вимог кримінального процесуального закону та, виходячи з усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження і дійшов ґрунтовного висновку про необхідність продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 15 вересня 2019 року включно, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, що віднесені законом до тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідно, за які, у разі доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_6 , передбачено призначення покарання до дванадцяти років позбавлення волі, що вказує на ризики переховування його від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків ще не допитаних, які на досліджуваній стадії судового розгляду не зменшилися, що не сприяє застосуванню більш м`яких запобіжних заходів, - оскільки тримання ОСОБА_6 під вартою на даній стадії судового розгляду провадження є виправданим та таким, що вимагає справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, оскількисуд своїм рішення повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.
Не може залишитися поза увагою суду і те, що обвинувачений ОСОБА_6 має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, крім того щодо нього в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва також перебуває інше кримінальне провадження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України, що також вказує на ризики вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень у випадку застосування до нього-обвинуваченого інших більш м?яких видів запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Доводи захисника про необґрунтованість судового рішення з огляду на те, що сторона обвинувачення, підтримавши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підтвердила свою позицію щодо винуватості ОСОБА_6 належними доказами, які, на переконання захисту, за їх оцінкою, свідчать лише про відсутність події та складу кримінального правопорушення, - не заслуговують на увагу, оскільки, переглядаючи оскаржуване рішення з приводу продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд апеляційної інстанції не є повноважний перевіряти належність та допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, робити відносно них свої висновки, у зв`язку з чим, і доводи обвинуваченого в суді апеляційної інстанції в частині недоведеності його вини - не є предметом апеляційного перегляду.
На правильність висновків про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу не можуть вплинути доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого щодо наявності у обвинуваченого сім`ї, орендованого житла, матері похилого віку, незадовільного стану здоров`я чи тривалість його перебування під вартою, оскільки вони не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які слугували підставою для продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Не можуть при цьому бути прийняті до уваги і твердження сторони захисту про те, що обвинувачений офіційно працевлаштований в ТОВ Безпека ПС, за яким отримує заробітну плату, оскільки надані стороною захисту документи: довідка ТОВ від 20 червня 2019 року № 3, світлокопія трудової книжки ОСОБА_6 та характеристика щодо нього від 20 червня 2019 року, на переконання колегії суддів, носять ознаки фіктивної трудової діяльності обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він, згідно наданих документів, приступив до виконання своїх трудових обов`язків з 19 червня 2019 року, тобто у час, коли перебував під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор, а у характеристиці, виданій ТОВ Безпека ПС наступного дня після прийнятті на роботу - 20 червня 2019 року, взагалі зазначено, що ОСОБА_6 успішно справляється з обов`язками водія автотранспортних засобів.
Не може слугувати підставою для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року і невизначення в оскаржуваній ухвалі розміру застави при застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року, 04 травня 2018 року, 07 червня 2018 року, 01 серпня 2018 року та 19 вересня 2019 року до ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно визначався і розмір застави, проте обвинувачений наданим йому правом внести заставу не скористався.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які б вплинули на правильність прийняття судового рішення, доводи щодо якого і є предметом перегляду судом апеляційної інстанції, у відповідності з приписами ч. 1 ст. 404 КПК України.
До таких порушень не відноситься і вручення стороні захисту клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 не у строки, що визначені ст. 199 КПК України, оскільки обрання, скасування або зміна запобіжного заходу у суді регулюється ст. 331 КПК України.
За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 171 102 000 008 48 від 15 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_6 , якою задоволено клопотання прокурора у провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 вересня 2019 року включно, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_18 ОСОБА_3