Справа № 199/6540/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001342 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_9 заявлено три клопотання про визнання недопустимими докази, яке підтримано обвинуваченою ОСОБА_7 , проти яких заперечували прокурор та потерпілий.

Клопотання захисником обґрунтовуються тим, що: протокол огляду місця події 10.07.2018 квартири, що розташована за адресою6 АДРЕСА_1 , проведеного слідчим АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_10 , отриманий з порушенням порядку встановленому КПК України, а також отримані в ході його проведення речі; крім того, речі, які надані стороною обвинувачення - джинсові брюки та футболка з трупа, кольорова кофта, спідниця вилучені у ОСОБА_7 , які на муку захисника не зрозуміло яким чином з`явились у сторони обвинувачення; протоколи отримання зразків для експертизи від 10 та 24.07.2018 у ОСОБА_7 , якими у останньої було вилучено «піднігтьовий зміст пальців рук, відбитки пальців рук, змив правої та лівої руки та крові» без участі захисника, чим порушено право на захист особи.

Вирішуючи заявлені стороною захисту клопотання, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення вироку, коли відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України, суд зазначає у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визначене судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Отже, очевидна недопустимість доказів оцінне поняття, а допустимість доказів як ознака їх якості визначається нормами кримінального процесуального закону. При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.
Таким чином, питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України). Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку. Окрім того, висновок суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотань, заявлених захисником ОСОБА_11 , про визнання доказів недопустимими.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

СУДДІ:

------------------- ------------------ ------------------------------

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3