Справа № 520/7624/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в м. Одесі клопотання заявника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № №0000076 від 24.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.1 ст.255, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.2 ст.205, ч.4 ст.28 ч.2 ст.205, ч.1 ст.255 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ», в якому останній, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, просить слідчого суддю скасувати арешт всього нерухомого майна нафтогавані Херсонського нафтоперевалочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 квітня 2014 року у справі №757/9431/14-к.

Заявник в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання посилаючись на викладені в ньому доводи.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що кримінальне провадження триває, вказане у клопотанні нерухоме майно ТОВ «Всеукраїнський промисловий союз» - майно нафтогавані Херсонського нафтоперевалочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , було об`єктом кримінального правопорушення і має ознаки речового доказу. Крім того, на теперішній час вирішується питання про внесення відомостей до ЄРДР для встановлення, яким чином, майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні було реалізовано з торгів.

Дослідивши вказане клопотання, вислухавши думку заявника, слідчий суддя приходить до наступного.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, який просив клопотання задовольнити, вважаю вимоги клопотання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Згідно із ч.6, ч.7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивчивши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ», встановлено, що СВ ГУМВС України в Одеській області проводить досудове слідство по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 24.02.2012 року.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 квітня 2014 року, слідчим суддею накладено арешт на все нерухоме майно нафтогавані Херсонського нафтоперевалочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Всеукраїнський промисловий союз» (), шляхом заборони розпорядження, відчуження та передачи майнових прав щодо всього нерухомого майна нафтобази. Арешт на майно накладався з метою речового доказу та з метою забезпечення можливості конфіскації майна чи цивільного позову.

При прийнятті вказаного рішення судом було враховано той факт, що нерухоме майно нафтобази було об`єктом кримінального правопорушення, тобто має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, а також те що злочинними діяннями, державному бюджету України завдано збитків близько 36 млрд. грн., а тому захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна нафтобази є розумним та співмірним, тощо.

З огляду на викладене, суд, приходить до висновку що клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ» не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в клопотанні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеному на вказане майно, відпала потреба.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно ухвалою від 16.04.2014 року. Даною ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.04.2014 року накладено арешт на все нерухоме майно нафтогавані Херсонського нафтоперевалочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , яке було об`єктом кримінального правопорушення і має ознаки речового доказу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при ухваленні Печерським районним судом міста Києва від 16.04.2014 року, слідчим суддею обґрунтовано враховано, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що арештоване майно, може містити сліди кримінального правопорушення та може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та використання їх як доказів.

В судовому засіданні адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ», не довів, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту, накладеному на вказане майно, відпала потреба.

Крім того, слідчий суддя вважає, що зміна власника під час накладеного арешту в рамках кримінального провадження не є підставою для скасування такого арешту у кримінальному провадженні досудове розслідування якого триває.

На підставі встановленого, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заявника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № №0000076 від 24.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.3 ст.358, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.1 ст.255, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.2 ст.205, ч.4 ст.28 ч.2 ст.205, ч.1 ст.255 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1