Дата документу Справа № 314/3721/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/3721/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/191/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянула 11 березня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 травня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ, Запорізької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою без реєстрації: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини:

05.09.2017 року, близько 15.00 години, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, прийшов на частково огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де з території палісадника таємно, повторно викрав 2 трубу із нержавіючої сталі, довжиною по 1,5 м., діаметром 80 мм., вагою по 8 кг, вартістю 40 гривень за 1 кг, на суму 640 гривень.
Після цього ОСОБА_7 покинув місце злочину разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку майна ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив їй матеріальні збитки на вищевказану суму.
На початку вересня 2017 року в ранковий час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переліз через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де з території заднього двору таємно, повторно викрав, майно, а саме: кутник з нержавіючої сталі, розміром 15 см. Х 15 см., довжиною 2,5 м., товщиною металу 3 мм., вагою 18 кг., вартістю 40 гривень за 1 кг., на суму 720 гривень; металеву трубу, довжиною 4 м., діаметром 75 мм., товщиною метала 4 мм., вагою 25 кг., вартістю 5 гривень за 1 кг. на суму 125 гривень; саморобну металеву батарею, що складалась з 2 металевих труб довжиною по 1,5 м., діаметром по 100 мм., товщиною металу 4 мм. та 2 металевих труб, довжиною по 50 см., діаметром по 25 мм., товщиною металу 2 мм., загальною вагою 28 кг., вартістю 5 гривень за 1 кг, на суму 140 гривень.
Після цього ОСОБА_7 покинув місце злочину разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку майна ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив йому матеріальні збитки на загальну суму 985 гривень.
11.09.2017 року в ранковий час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, через огорож,проник на територію двору будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де підійшов до задньої частини будинку,де таємно,повторно, з корисливих мотивів, викрав бак з нержавіючої сталі розміром 1 м. Х 0,5 м. Х 0,5 м.,товщиною металу 3 мм., вагою 40 кг., вартістю 1600 гривень.
Після цього ОСОБА_7 покинув місце злочину разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку майна ОСОБА_11 , в результаті чого спричинив їй матеріальні збитки на вищевказану суму.
На початку серпня 2017 року, в ранковий час доби ОСОБА_7 маючи умисел направлений на таємне викрадення майна, діючи повторно з корисливих мотивів, прийшов до приміщення гаражу, розташованого по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 , 1984 року народження, через наявний отвір у крівлі зазначеного об`єкту нерухомості, проник в середину, після чого зсередини відчинив в`їзні ворота та користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, застосовуючи м`язову силу рук виніс звідти металеву емальовану ванну, білого кольору, розміром 160х80 см, об`ємом 140 літрів, власником якої є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вартість якої згідно висновку виданого від 22.09.2017 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Правобережна товарна біржа», який діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №225/17 від 21.03.2017 року складає 600,00 грн., яку ОСОБА_7 повантажив на візок та покинув місце скоєного злочину разом із зазначеним майном, тим самим викрав його та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В середині серпня 2017 року в ранковий час доби ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом подолання паркану проник до повністю огородженої по всьому периметру території доволодіння, що розташована по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після чого прослідував до господарської будівлі - сараю, далі через не зачинені на запираючий пристрій вхідні двері проник всередину, де користуючись відсутністю з боку власника та сторонніх осіб, застосовуючи м`язову силу рук почергово виніс наступне майно, а саме дюралюмінієвий казан, об`ємом 15 літрів, вагою 7 кг, вартістю по 26 гривень за 1 кг. алюмінію на загальну суму 182 гривні, алюмінієвий друшляк, об`ємом 10 літрів, вагою 2 кг, вартістю по 26 гривень за 1 кг алюмінію на загальну суму 52 гривні, алюмінієвий друшляк, об`ємом 3 літри вагою 1 кг, вартістю 26 гривень, бак із нержавіючої сталі, об`ємом 60 літрів, вагою 20 кг, товщиною стінки 5 вартістю по 20 гривень за 1 кг металу на загальну суму 400 гривень.
Після чого, переніс вищевказане майно за територію домоволодіння погрузив його на ручний візок та покинув місце скоєного злочину із зазначеним майном, тим самим викрав його і у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріально шкоди на загальну суму 660 гривень.
Наприкінці серпня 2017 року, в денний час доби, ОСОБА_7 маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом подолання паркану проник на територію повністю огородженого по всьому периметру домоволодіння АДРЕСА_5 , власницею якого є ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, за допомогою м`язової сили рук почергово розхитав та дістав із землі 10 металевих листів розміром 1x0,60 м, товщиною металу 2 мм, загальною вагою 100 кг, вартістю по 5 гривень за 1 кг металл на загальну суму 500 гривень, 2 металевих листи, розміром 2x1 метр, товщиною металу 2 мм, загальною вагою 50 кг. вартістю по 5 гривень за 1 кг металу на загальну суму 250 гривень, що належить ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Після чого, ОСОБА_7 покинув місце скоєного злочину разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 750 гривень.
На початку вересня 2017 року, в ранковий час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, через наявний у крівлі отвір, проник до приміщення гаражу, що розташований по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 , 1984 року народження, де через наяваний отвір у крівлі об`єкту нерухомості, проник в середину, після чого зсередини відчинив в`їзні ворота та, користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, застосовуючи м`язову силу рук викотив звідти велосипед «Україна» з рамою темно-синього кольору, власником якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вартість якого встановлена згідно висновку виданого від 22.09.2017 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Правобережна товарна біржа», який діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 225/17 від 21 березня 2017 року складає 800 гривень, після покинув місце скоєного злочину разом із зазначеним майном, тим самим викрав його та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.
10 вересня 2017 року, в ранковий час доби, ОСОБА_7 маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом подолання паркану проник до повністю огородженої по всьому периметру території домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після чого прослідував до господарської будівлі - сараю, після чого, через не зачинені на запираючий пристрій вхідні двері проник в його середину, де користуючись відсутністю з боку власника та сторонніх осіб, застосовуючи м`язову силу рук почергово виніс наступне майно, а саме: каструлю із нержавіючої сталі, об`ємом 50 літрів, вагою 15 кг, товщиною стінки 5 мм, вартістю по 20 гривень на 1 кг. Металу на загальну суму 300 гривень, каструлю із нержавіючої сталі об`ємом 60 літрів, вагою 20 кг, товщиною стінки 5 мм, вартістю по 20 гривень за 1 кг металу на загальну суму 400 гривень, дві алюмінієві каструлі, об`ємом по 3 літри кожна, товщиною стінки по 3 мм, вагою 1 кг кожна, вартістю по 26 кг за 1 кг алюмінію на загальну суму 48 гривень, дві алюмінієві миски, об`ємом по 10 літрів кожна, вагою по 3 кг кожна,вартістю по 26 гривень за 1 кг алюмінію на загальну суму 156 гривень.
Після чого, переніс вищевказане майно за територію домоволодіння погрузив його на ручний візок та покинув місце скоєного злочину із зазначеним майном, тим самим викрав його і у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Тим самим, ОСОБА_7 своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 904 гривні.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 травня 2019 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст.185 КК України та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.07.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі.
Строк покарання ухвалено обчислювати з 19.09.2017 року.
Застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до дня набранням вироком законної сили.
Цивільні позови потерпілих задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 640,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 985,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 1700,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 1500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 2500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду у розмірі 750,00 грн.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначення покарання через суворість.

Просить пом`якшити призначене покарання та застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України, зарахувавши йому строк, який він перебував у слідчому ізоляторі з 19.09.2017 року по теперішній час.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, вказавши, що він є інвалідом, просив її задовольнити.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, просила застосувати до ОСОБА_7 положення ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши про те, що положення ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року на обвинуваченого не розповсюджується, а призначене судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував характер і ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працевлаштований та суспільно корисною діяльністю не займається, має посередню характеристику за місцем проживання, перебуває на спец. обліку у нарколога (а.с.121-126).

При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі обставини в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_7 покарання.

Наявність обставин щодо незнятих та непогашених судимостей у сукупності із чисельністю вчинених інкримінованих злочинів, які скоєні обвинуваченим в короткий проміжок часу після ухвалення попереднього вироку, на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 , а також беручи до уваги відомості відносно особистості останнього, який суспільно-корисною працею не займався, за попередніми вироками відбував покарання реально, але відповідних висновків для себе не зробив, завдану шкоду не відшкодував - давали суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання.

При цьому, колегія судів звертає увагу, що суд першої інстанції, призначаючи покарання в межах, визначених санкціями інкримінованих злочинів, визначив у відповідності до ст. 71 КК України остаточне покарання наближеної до мінімальної межі.

На переконання колегії суддів покарання, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Наведені при апеляційному розгляді аргументи обвинуваченого щодо наявності у нього інвалідності не знайшли свого підтвердження з огляду на матеріалами кримінального провадження, що також не встановлено і районним судом. Не надані відомості щодо інвалідності ОСОБА_7 і при апеляційному розгляді.

За таких обставин та з урахуванням відсутності іншої аргументації обвинуваченого для зменшення призначеного покарання, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання, яке судова колегія знаходить правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції, визначеній Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин після 21 червня 2017 року, то до неї застосовуються положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчиняв кримінальні правопорушення, починаючи з серпня 2017 року, що передбачає застосування положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто у співвідношення один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України, який відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, колегія суддів, не вбачає правових підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 травня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4