Дата документу 10.06.2020 Справа № 311/586/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/586/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/667/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 6 липня 2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
2) 27 жовтня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі;
3) 5 грудня 2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК країни до покарання у вигляді 3 років 1 місяця обмеження волі;
4) 28 серпня 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 23 вересня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців;
5) 27 серпня 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнений 20 серпня 2018 року по відбуттю строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про продовження у відношенні ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 18 годин 26 травня 2020 року.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

21 лютого 2020 року приблизно о 2 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в с. Приморську Василівського району Запорізької області, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, з прямим умислом та з метою заволодіння чужим майном, пройшли на частково огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом вибиття віконної рами через віконний отвір проникли до приміщення літньої кухні та вчинили напад на потерпілого ОСОБА_11 , у ході чого висловлювали усні вимоги передати їм грошові кошти та умисно нанесли потерпілому ОСОБА_11 множинну кількість ударів руками та ногами в область волосистої частини голови та тулубу, а також ОСОБА_7 умисно здійснив один постріл з травматичного пістолету в область живота потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: - закритої тупої травми грудної клітки у вигляді переламів ребер з обох боків з розвитком посттравматичної пневмонії, що ускладнилось розвитком правобічного плевриту, яка кваліфікується, як середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я більш ніж 21 добу; - забійних ран волосистої частини голови, непроникаючого вогнепального поранення передньої черевної стінки, які, як окремо, так і в сукупності, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб, але менше 21 доби, та від яких потерпілий ОСОБА_11 втратив свідомість.
Одразу після цього, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, відшукали в приміщенні зазначеної літньої кухні за вказаною адресою та заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме мобільним телефоном марки «Nokia 106», в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазначала нападу, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинили останньому майнову шкоду на суму 300 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення (розбій), тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

21 лютого 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 12-13).

22 лютого 2020 року о 18 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 66-67).

23 лютого 2020 року о 17 годині 2 хвилини ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 68-69).

Ухвалою слідчого судді від 25 лютого 2020 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 18 години 21 квітня 2020 року (а.с. 73-77).

Постановою керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 до трьох місяців, тобто до 23 травня 2020 року (а.с. 93-96).

Ухвалою слідчого судді від 21 квітня 2020 року ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2020 року включно (а.с. 80-84).

20 травня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України завершено, оскільки зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту (а.с. 97).
Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України з потерпілим, підозрюваним та його захисником (що може зайняти значний обсяг часу внаслідок зловживання підозрюваним та його захисником своїми процесуальними правами через зволікання при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування), скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також зазначаючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати, слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження у відношенні ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання не було вручено підозрюваному, а нібито його відмова від отримання клопотання належним чином не оформлена, оскільки не засвідчена підписом адвоката чи понятих.

Крім того, в порушення вимог ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання не було подано до суду за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вважає, що матеріали клопотання та оскаржувана ухвала не містять даних про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного завершення досудового розслідування. До того ж, нормами КПК України визначено подальший порядок продовження строків досудового розслідування, однак орган досудового розслідування таким правом не скористався.

Звертає увагу, що посилання на зволікання сторони захисту з ознайомленням з матеріалами провадження є неможливим, оскільки про закінчення досудового розслідування підозрюваний та його захисник дізналися вже після винесення оскаржуваної ухвали.

Також вважає, що слідчий суддя невірно врахував до допустимих меж продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою строк «можливого» ознайомлення з матеріалами справи у період з 23 травня 2020 року по 26 травня 2020 року, оскільки на час винесення ухвали вони не були належним чином повідомлені про завершення досудового розслідування.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та зазначив, що про завершення досудового розслідування вони дізнались 21 травня 2020 року, а не 20 травня 2020 року. В той день підозрюваному вручили нове повідомлення про підозру, його не викликали, проведення досудового розслідування вони не затягували. З огляду на ч. 3 ст. 197 КПК України продовження строку дії запобіжного заходу можливе лише в межах строку досудового розслідування. Крім того, прокурор не довів наявність ризиків та підстави для продовження дії запобіжного заходу. Зазначив, що після 26 травня 2020 року судом під час проведення підготовчого судового засідання постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою до 23 липня 2020 року, тому оскаржувана ухвала вже втратила свою актуальність, хоча вона доводить порушення права підозрюваного на захист.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечував та зазначив, що хоча оскаржувана ухвала вже не діє, проте строк було продовжено в межах строків досудового розслідування, оскільки період з 20 травня 2020 року по 23 травня 2020 року не входить у строк розслідування, а також було ще 3 дні до його закінчення. Додатково зазначив, що на теперішній час ознайомлення з матеріалами провадження вже закінчено, справа знаходиться в суді, де в підготовчому судовому засіданні продовжили строк тримання під вартою до 23 липня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом, який не може перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З огляду на ч. ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, слідчий суддя врахував, що строк дії запобіжного заходу закінчувався 21 травня 2020 року, проте у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні слідчі дії, а саме: потрібно виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України з потерпілим, підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет того, що заявлені ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, колегія суддів зазначає наступне.
Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних корисливих особливо тяжких злочинів, суворість покарання у виді позбавлення волі до 12 років, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, продовжує існувати ризик переховування від суду.

Також не виключається можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а обвинуваченому можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі, корисливих тяжких злочинів проти власності та проти здоров`я особи, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і умовно-достроково, а маючи не погашену судимість, у цьому провадженні підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого особливо тяжкого злочину через менш ніж 2 роки після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, не працює, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність підвищеного ризику можливості вчинення інших корисливих злочинів.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування (продовження) запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу неврахування слідчим суддю положень ч. 3 ст. 197, ст. 219 КПК України, при вирішенні питання щодо строку, на який слід продовжити дію вказаного запобіжного заходу, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 статті 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомосте про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про вчинення злочину.

Частиною 2 статті 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу і при цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати 12 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що 21 квітня 2020 року постановою керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 23 травня 2020 року (а.с. 93-96).

Ухвалою слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2020 року ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2020 року включно (а.с. 80-84).

Ухвалою слідчого судді Василівського районного суд Запорізької області від 21 травня 2020 року ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 встановлено строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000103 від 21 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України з 11 години 21 травня 2020 року до 20 години 23 травня 2020 року, тобто протягом 3 днів.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно врахував положення ч. 3 ст. 219 КПК України, згідно якої строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Крім того, згідно наявного в матеріалах провадження доручення, 20 травня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України завершено, оскільки зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту (а.с. 97).
Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 290 КПК України, 20 травня 2020 року було завершено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно, в даному випадку досудове розслідування завершено за 3 дні до закінчення його строку, який прокурором був продовжений до 23 травня 2020 року.

З урахуванням наведених обставин даного кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу наявності підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 6 днів, які слід обчислювати з 21 травня 2020 року, оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть здатні запобігти наявним ризикам, а у провадженні необхідно завершити виконання вимог ст. 290 КПК України та направити обвинувальний акт до суду, і тільки після цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 283 КПК України, а також враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному проваджені буде вважатися закінченим, а на той момент воно було лише завершеним із наданням доступу сторонам до матеріалів досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що стороні захисту не було відомо про наявність клопотання, повністю спростовуються підтвердженням інспектора-чергового ІТТ № 5 ГУНП ОСОБА_13 та поліцейського ІТТ № 5 ГУНП ОСОБА_14 , які власними підписами затвердили, що арештований ОСОБА_7 відмовився від підпису в клопотанні, тобто він був обізнаний про його наявність.

З приводу порушення вимог ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України колегія суддів зазначає, що дійсно клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, проте недотримання вказаного строку органом досудового розслідування жодним чином не свідчить як про допущення певних процесуальних порушень слідчим суддею, так і про незаконність чи необґрунтованість його ухвали.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Разом з цим встановлено, що на час апеляційного розгляду досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено та обвинувальний акт направлено до Василівського районного суду Запорізької області, який у підготовчому судовому засіданні ухвалою від 26 травня 2020 року продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 25 липня 2020 року включно, а тому в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції, в провадженні якого знаходиться зазначене кримінальне провадження, у встановленому законом порядку.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2020 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4