Справа № 139/282/20
УХВАЛА
про повернення клопотання
25 червня 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ознайомившись із матеріалами клопотання начальника Мурованокуриловецького відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 07.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням вважає за необхідне його повернути, оскільки воно подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Так у поданому клопотанні прокурор просила накласти арешт на чотири трактори власником яких являється ПП "Агросад", шляхом заборони їх відчуження з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, вимог вказаної норми прокурор не дотримався, оскільки ним у клопотанні, не зазначено розміру заподіяної потерпілим шкоди та не обгрунтовано її документами чи матеріалами.
Звертаю увагу, що відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні здійснюється відповідно до глави 9 КПК України на підставі цивільного позову заявленого потерпілим в порядку встановленому законом.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, у тому числі, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Отже, в силу наведених норм, у кримінальному провадженні з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, може бути накладено арешт на майно юридичної особи виключно у разі наявності цивільного позову заявленого в порядку встановленому законом у якому обгрунтовано розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, а також, якщо кримінальне провадження здійснюється відносно такої юридичної особи або остання в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В клопотанні прокурором крім того, що не зазначено розміру заподіяної потерпілим шкоди взагалі не вказано та не надано доказів про те, що у даному кримінальному провадженні потерпілими заявлялися цивільні позови.
При цьому, звертаю увагу, що кримінальне провадження № 000002 у якому прокурор просив накласти арешт на майно зареєстроване в ЄРДР за ч. 1 ст. 175 КК України.

Суб`єкт злочину передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України - спеціальний. Ним може бути лише керівник підприємства, установи або організації.

У відповідності до Постанови Верховного Суду № 51-9928км18 від 18.07.2019 з огляду на те, що трудові спори не можуть розглядатися у кримінальному процесі і що об`єктом злочину, склад якого передбачений ст. 175 КК, є трудові, а не майнові права особи, позови про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації у зв`язку з порушенням строків її виплати мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, тим більше, що відповідачем за такими позовами має бути підприємство, установа чи організація, а не керівник, який притягується до кримінальної відповідальності за ст. 175 КК України.
В силу наведеного, накладення арешту на майно юридичної особи з метою забезпечення відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 175 КК України є неможливим.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Тому слідчий суддя повертає прокурору дане клопотання та встановлює семидесятидвохгодинний строк для усунення його недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000024 повернути начальнику Мурованокуриловецького відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1