Ухвала

28 квітня 2020 року
м. Київ

справа № 334/2859/19
провадження № 51- 2002 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року,
встановив:
засуджений, не погоджуючись із постановленими стосовно нього рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, що подає скаргу.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки подана ним касаційна скарга не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування чи зміни судових рішень із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на зміст положень статей 412-414 цього Кодексу.
Разом із тим, викладені засудженим у касаційній скарзі доводи по суті стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти судового слідства й правильності оцінки судом доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Висловлене засудженим прохання не відповідає з вимогам ст. 436 КПК України, з огляду на те, які рішення може приймати суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3