Номер провадження 1-кп/243/605/2020
Номер справи 243/3431/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0003122 від 11.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Слов`янська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1) 03.09.2002 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, ст. 76 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
2) 14.10.2003 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 296 ч. 2, 187 ч. 3, 70, 71 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; 20.04.2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 296 ч. 2, 189 ч. 2, 70, 71 КК України з позбавленням волі на 4 роки 5 місяців, 11.12.2006 року звільнений умовно-достроково з Дзержинської ВК Донецької області, з невідбутим строком 8 місяців 16 днів;
3) 14.09.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 296 ч.4, 129 ч.1, 70 ч.1 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 грудня 2017 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, посягаючи на конституційні права та свободи громадян України, які затверджені ст. 3 Конституції України: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю», а також посягаючи на вимоги ст. 28 Конституції України: «Кожен має право на повагу до його гідності», ст. 29 Конституції України: «Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість» та інші національні та міжнародні нормативно-правові акти, що регулюють права на свободу та особисту недоторканість особи, за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із усною погрозою?застосування насильства до потерпілого, демонструючи ніж, який ОСОБА_4 приставив до горла ОСОБА_6 , стали вимагати незаконні грошові кошти у потерпілого ОСОБА_6
13.12.2017 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої, виділені в окреме провадження, завдяки погрозами насильства, отримали згоду від потерпілого ОСОБА_6 про передачу грошових коштів на суму 2 000 гривень. Реалізуючи злочинний намір, спрямований на отримання незаконних грошових коштів, приїхали автомобілем марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до будівлі колишнього Будинку Культури ім. Леніна, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 60, де особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вийшов з салону автомобілю, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, незаконно заволодів чужим майном, заволодівши коштами потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 2 000 гривень. Після чого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сів на пасажирське сидіння вказаного автомобілю, під керуванням ОСОБА_4 та намагалися з місця скоєння злочину зникнути, але були затримані співробітниками поліції, які в ході огляду затриманого транспортного засобу, вилучили вищевказані грошові кошти у розмірі 2 000 гривень.
Зазначеними злочинними діями ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спричинено потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2 000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті скоїв інкриміноване йому діяння, разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Зазначив, що 13.12.2017 року він разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, поїхали на автомобілі під його керуванням до потерпілого ОСОБА_7 , щоб отримати від нього гроші, які вимагали. Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вийшов з пасажирського сидіння, забрав у ОСОБА_7 гроші в розмірі 2000 грн., сів в автомобіль і коли вони почали рухатися були затримані працівниками поліції. Зазначив, що до цього дня декілька разів вони зустрічалися з ОСОБА_7 вимагаючи гроші від останнього.У вчиненому щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, та призначити узгоджене ними покарання.

Враховуючи викладене, оглянувши письмові докази сторони обвинувачення в судовому засіданні, щодо наявності фактичних підстав для визнання винуватості, суд приходить до переконання, що вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ч.2 ст.189 КК України, тобто вимагання, вимога передачі чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

16 квітня 2020 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 000122, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Письмову згоду на укладення зазначеної угоди надав потерпілий ОСОБА_6 , що відповідає вимогам ст. 469 ч. 4 абз. 5 КПК України.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_8 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.189 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 - у вигляді позбавлення волі строком на три роки

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також, що він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню на користь держави у дольовому порядку. Відповідно до угоди, про затвердження якої суд прийшов до переконання, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв вказаний злочин з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати у дольовому порядку.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за № 1-кп/243/605/2020 виділено в окреме провадження ухвалою суду від 16.04.2020 року із кримінального провадження № 1-кп/243/393/2020, яке не розглянуто.

Таким чином, суд вважає, що питання, щодо речових доказів підлягає вирішенню при розгляді кримінального провадження за № 1-кп/243/393/2020.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 16 квітня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком на три роки.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту оголошення вироку 16 квітня 2020 року.
Зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2017 року по 16 квітня 2020 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № 2/2-786 від 12.01.2018 року 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп., за проведення експертизи № 3/11-31 від 27.12.2017 року - 790 (сімсот дев`яносто) грн.. 96 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набуття вироком суду законної чинності залишити без змін у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП № 6.

Цивільний позов не заявлено.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1