Дата документу 20.05.2020 Справа № 317/555/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/555/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1073/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання прокурора Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року, якою задоволено подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року було задоволено подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення, який за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 7 вересня 2010 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ст. 70, ст. 71 КК України відбував покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.
16 квітня 2020 року поштою прокурор подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції від 27 лютого 2020 року, в якій також викладено клопотання про поновлення строку на її оскарження.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 27 лютого 2020 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, її копію надано не було, а повний текст ухвали він отримав лише 13 квітня 2020 року поштою.
Також зазначає, що відсутність повного тексту судового рішення спричинило необізнаність про мотиви, з яких суд виходив під час постановлення такого рішення, що унеможливлювало подачу апеляційної скарги у відповідний строк.
Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, перевіривши матеріали судового провадження в частині, що стосуються обставин, на які прокурор посилається у клопотанні, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) у порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення. Згідно до частини 3 цієї статті для особи, яка перебуває під вартою, цей строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин прокурором у клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі, не наведено.
Як вбачається з матеріалів провадження та журналу судового засідання від 27 лютого 2020 року, прокурор ОСОБА_7 був присутнім у суді об 11 год. 25 хв. під час оголошення вступної та резолютивної частин ухвали суду першої інстанції, йому було роз`яснено порядок і строки оскарження ухвали (а.с. 18-19).
Разом з тим, складання апеляційної скарги прокурором датовано 16 квітня 2020 року та того ж дня направлено до суду поштовим зв`язком (а.с. 28, 29, 30, 32).
Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Як на єдину підставу для поновлення строку апеляційного оскарження прокурор у клопотанні посилається на те, що повний текст оскаржуваної ухвали від 27 лютого 2020 рок отримав він лише 13 квітня 2020 року, що не дозволило йому у строк ознайомитися з мотивами прийнятого судом першої інстанції рішення.
Колегія суддів приходить до висновку, що наведені прокурором підстави не є такими, що з об`єктивної причини могли перешкодити йому реалізувати у строк, передбачений законом, право на апеляційне оскарження, оскільки апелянт був присутнім у судовому засіданні, знав про постановлене судом першої інстанції рішення та мав реальну можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення в строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.
До того ж, прокурор був обізнаний про дату та час виготовлення повного тексту ухвали 27 лютого 2020 року о 16 годині 45 хвилин (а.с. 20), але для участі в судовому засіданні для оголошення повного тексту ухвали не з`явився.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини прокурором не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року, залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року, якою задоволено подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення, із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала прокурору ОСОБА_7 .
Копію ухвали разом із апеляційної скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4