Справа №295/6672/20
УХВАЛА
Іменем України

09.06.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000403 від 04.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :
Слідчий звертається з клопотання з клопотанням, в якому просить накласти арешт на предмет, ззовні схожий на ніж, що був вилучений 04.06.2020 року під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_1 та тимчасово позбавити ОСОБА_5 та третіх осіб можливості відчуження, розпорядження та використання вищевказаного майна.

У клопотанні вказано, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2020 року близько 1 год. між ОСОБА_6 , який перебував в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 та його братом ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого останній спричинив ОСОБА_6 ножем тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється.

04.06.2020 року під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , за її письмовим дозволом, працівниками Житомирського РВП вилучено предмет, зовні схожий на ніж, яким як вказав потерпілий ОСОБА_6 йому були нанесені тілесні ушкодження в потиличну частину голови зліва.

Мотивуючи клопотання слідчий посилається на те. що предмет, зовні схожий на ніж визнано речовим доказом, а тому є необхідність у накладенні на майно арешту.

Слідчим ОСОБА_3 заявлено клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні Житомирського районного відділення поліції перебуває кримінальне провадження №0000403 від 04.06.2020 року, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 предмет, ззовні схожий на ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснення потерпілого, який прямо вказує, що саме предметом, що вилучено слідством, йому було нанесено ушкодження, враховуючи, що вилучений ніж є знаряддям вчинення злочину, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на предмет, ззовні схожий на ніж, що був вилучений 04.06.2020 року під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_1 .
Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1