Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3982/19
Провадження №: 1-кс/332/81/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій областіОСОБА_4 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0001426 від 13.10.2019 слідчим клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій областізнаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001426 від 13.10.2019, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України.

Згідно змісту клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2019 о 03-20 годині, невстановлені особи, з метою таємного викрадення майна АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», шляхом зламу вхідної двері, проникли до приміщення відділів капітального будівництва та головного енергетика ПАТ «Запоріжкокс», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Заводський район, вул. Діагональна, 4, де, з використанням невстановленого вибухового пристрою, підірвали сейфову частину банкомату ATMZAP62, та з корисливих мотивів таємно намагалися викрасти грошові кошти в сумі 460900 гривень, які знаходились у вказаному банкоматі та належать АТ «ПУМБ», однак, свій злочинний умисел до кінця не довели, з незалежних від їх волі причин, та покинули місце злочину, не заволодівши грошима.

22.01.2020 у Заводському районному суді міста Запоріжжя отримано ухвалу слідчого судді про проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , з метою відшукання і вилучення предметів, які можуть бути знаряддями скоєння кримінального правопорушення (злочину), а саме штатні боєприпаси та комплектуючі до них (корпуси гранат, вибухових речовин, пластид, дистанційні трубки запалу промислового підривника ручної гранати), предметів, які зберегли на собі їх сліди, а саме перчатку чорного кольору на праву руку з матеріалу схожого на шкіру, маски (балаклави), одяг та взуття зі слідами продуктів вибухових речовин, предметів, які можуть свідчити про готування до злочину, у тому числі комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, планшетів, за допомогою яких здійснювався перегляд інформації в Інтернет мережах, щодо зламу банкоматів та виготовлення вибухових пристроїв.

23.01.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , в ході якого, крім речей які прямо прописані в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя, також було виявлено та вилучено сім-карти мобільних операторів «Лайф» у кількості 4 шт., «Київстар» у кількості 2 штук, «Діджус» у кількості 1 шт.
На даний час вилучені об`єкти знаходяться у слідчому відділенні Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, мають статус речового доказу.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що існують достатні підстави вважати, що зазначені речі, на підставі ч.7 ст. 236 КПК України мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім того на сьогодні є підстави вважати, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

28.01.2020 слідчим суддею Заводського районного суду міста Запоріжжя, при розгляді клопотання про накладення арешту на вказане майно винесено ухвалу про усунення недоліків клопотання протягом 72 годин. В ході усунення вищевказаних недоліків встановлено, що для подальшого досудового розслідування кримінального провадження, з метою збереження речових доказів є необхідність у накладенні арешту на вищевказані сім-карти мобільних операторів «Лайф» у кількості 4 шт., «Київстар» у кількості 2 штук, «Діджус», оскільки вони могли використовуватись при вчиненні кримінального правопорушення, та для їх дослідження необхідний значний обсяг часу, оскільки вказану інформацію можна отримати лише у оператора стільникового зв`язку.
З метою збереження вилучених речових доказів, ставиться питання про їх арешт.
В судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання щодо арешту вилучених речових доказів.
Від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності, проти його задоволення не заперечує.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У зв`язку із тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки можливо зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (злочину), та у подальшому буде використано в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна задовольняє клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку у ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 236 КПК України, а саме: сім-карти мобільних операторів «Лайф» у кількості 4 шт., «Київстар» у кількості 2 штук, «Діджус» у кількості 1 шт.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1