ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/154/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.28, ч.1 ст.205-1,
ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205
ч.5 ст.27 ч.1 ст.212 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 03.04.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у відношенні ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 -,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.04.2019 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000610 від 30 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_18 , в скоєні злочинів передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.205-1, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 205, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 212 КК України, ОСОБА_14 , в скоєні злочинів передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.205-1, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 205, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 212 КК України , ОСОБА_7 , в скоєні злочинів передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.205-1, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 205, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 212 КК України , ОСОБА_15 , в скоєні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України, ОСОБА_8 , в скоєні злочину передбаченогоч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України, ОСОБА_16 , в скоєні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, ОСОБА_9 , в скоєні злочинів передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст. 366 КК України, повернутий прокурору, який затвердив обвинувальний акт.

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що в обвинувальному акті зазначається про підозру обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 у скоєні злочинів, і що вони підозрюються у вчинені злочинів. Правова кваліфікація вчинених ними дій викладена також у формі підозри, при цьому ні слідчий, ні прокурор не впевнені в кваліфікації дій обвинувачених (за ч.2 ст.205, ч.1, ч.2 ст.205-1 КК України), оскільки відсутнє твердження про вчинення обвинуваченими діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того суд вказав, що в обвинувальному акті відсутній виклад дій обвинувачених, як пособників, передбачених ч.5 ст. 27 КК України, тобто обвинувачення є не конкретним, що в свою чергу порушує право на захист.
Зазначив і те, що в обвинувальному акті, обвинуваченим інкримінується вчинення злочину у співучасті із ОСОБА_19 , який не є стороною у вказаному кримінальному провадженні, а досудове розслідування відносно нього здійснюється в окремому провадженні.
Вказавши в обвинувальному акті ОСОБА_19 , як співучасника вчинення злочину наряду із обвинуваченими, орган досудового розслідування мав би виконати з ним вимоги ст. 290 КПК України, висунути обвинувачення, а в обвинувальному акті зазначити його повні анкетні дані.
За таких обставин при здійсненні судового розгляду кримінального провадження в межах поданого прокурором обвинувального акту, в якому зазначається як співучасник скоєння кримінального правопорушення особа, щодо якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме кримінальне провадження, не представляється за можливе реалізувати його право на особисту присутність в судовому засіданні зокрема та право на захист загалом.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу з доповненнями в яких просить ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 03.04.2019 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, які дотриманні в повному обсязі.

Зазначає, що твердження суду щодо відсутності в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є безпідставним та необґрунтованим, оскільки стороною обвинувачення в обвинувальному акті окрім зазначення диспозиції статей 205 та 205-1 КК України наводиться та конкретизується обвинувачення із зазначенням конкретного суб`єкту підприємницької діяльності, оскільки об`єктом злочинних дій учасників організованої групи була не одна юридична особа, а декілька, і по кожній з них обвинувачення формулюється конкретно із зазначенням конкретної юридичної особи, яка була об`єктом кримінального діяння.

Крім того вказує, що питання щодо зрозумілості обвинуваченим суті обвинувачення вирішується після оголошення прокурором його суті уже на стадії судового розгляду, а не в підготовчому судовому засіданні.

Посилається і на те, що вказівка суду щодо порушення засад кримінального провадження: презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а також прав, свобод та інтересів ОСОБА_19 у зв`язку із зазначенням його прізвища в обвинувальному акті відносно інших обвинувачених до ухвалення судом вироку щодо них є передчасним та безпідставним. Окрім того ОСОБА_19 у даному кримінальному провадженні, до виділення матеріалів стосовно нього у зв`язку з його розшуком, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Вважає, що суд при підготовчому судовому засіданні вийшов за межі своєї компетенції і фактично вдався до розгляду справи по суті, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу; обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, зазначено формулювання кваліфікації кримінальних правопорушень по кожному інкримінованому епізоду, а також окремим блоком викладено саме формулювання обвинувачення.
За наявності в обвинувальному акті окремого блока з формулюванням обвинувачення, колегія суддів вважає, що вказівка в розділі кваліфікації слова «підозрюється» не є достатнім для повернення обвинувального акту, оскільки не робить його незрозумілим.

Дійсно, в обвинувальному акті при кваліфікації повністю викладені диспозиції статей 205 та 205-1 Кримінального кодексу України, в яких дійсно законодавець застосовує сполучник «або» при окресленні об`єкта кримінально караного діяння у вигляді «юридичної особи або фізичної особи», а також стосовно об`єктивної сторони «створення або придбання»
Враховуючи , що до наведення кваліфікації слідчим докладно та ретельно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, співставлення їх з відповідним складом злочину не викликає непорозумінь і за необхідності може бути уточнено шляхом зміни прокурором обвинувального акту у разі необхідності.

Зазначення в обвинувальному акті про скоєння злочину обвинуваченими ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 у складі організованої групи, до якої окрім них увійшов ОСОБА_19 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження про що зазначено в обвинувальному акті, не є порушенням презумпції невинуватості ОСОБА_19 а також порушенням прав інших обвинувачених.
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Одночасно , під час складання обвинувального акту відповідно до вимог ч.5 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути зазначено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у тому числі час, місце, спосіб вчинення злочину, наявність співучасників тощо.
Комплексне тлумачення зазначених норм свідчить про відсутність підстави для повернення обвинувального акту через зазначення прізвища співучасника, матеріали щодо якого виділені , і який не притягається до суду саме цим обвинувальним актом.
Слід зазначити, що, вказавши в ухвалі про порушення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини інших конкретних осіб, яким обвинувачення не висунуто, а також порушення їх прав, свобод та інтересів, суд у підготовчому судовому засіданні вирішив питання, що стосується безпосереднього дослідження доказів, фактичних обставин інкримінованих обвинуваченому злочинів, що є недопустимим на вказаній стадії процесу.

Суд першої інстанції у підготовчому провадженні не може вирішувати питання про доведеність вини обвинувачених, оцінювати фактичні обставини кримінального провадження (зокрема з точки зору достатності та конкретності викладу дій обвинувачених, як пособників); надавати оцінку кваліфікації, оскільки це завдання суду під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 3 квітня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді