Справа № 953/82/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р.

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2019 року за №0001385 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропілля Лозівського району, Харківської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді водія в КП «ДОРРЕМСТРОЙ», одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 24.09.2019, близько о 16.45, керуючи належним йому, технічно справним автомобілем «ВАЗ-21061», р.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Челюскінців в напрямку вул. Шевченко в м. Харкові.

Перед виїздом на проїзну частину вул. Шевченко, ОСОБА_4 зупинив автомобіль для виконання маневру повороту наліво, пропускаючи транспортні засоби, що рухалися по проїзній частині вказаної вулиці. Після чого, ОСОБА_4 не переконавшись у безпеці, відновив рух та, діючи необережно, виконуючи маневр повороту ліворуч, грубо порушивши вимоги п.п. 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:?

п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 16.11 - «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

дорожній знак 2.1 - «Дати дорогу. Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі» та виїжджаючи на головну дорогу проїжджої частини вул. Шевченко, не надав дороги автомобілю «ВАЗ-211540», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався по вул. Шевченко зі сторони вул. Матюшенко в напрямку Бєлгородського узвозу, внаслідок чого допустив зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобілю «ВАЗ- 211540», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/730-А/19 від 15.11.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового переломо-вивиху правої таранної кістки, закритого уламкового перелому медальної кісточки правого гомілкостопового суглобу з підвивихом стопи, закритого краєвого перелому переднього краю правої великогомілкової кістки, які ВІДНОСЯТЬСЯ ДО категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Згідно з висновком комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи №7/1287/1288/1289/13/283КПСЕ- 19 від 18.12.2019 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ- 21061», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. Він мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ-21061», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної події.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні потерпілий заявив клопотання про звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, жодних претензій до обвинуваченого не має, зазначив, що обвинуваченим повністю усунута заподіяна йому шкода.

Обвинувачений та захисник заявлене клопотання підтримали.

Прокурор проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не заперечувала.

Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Законодавцем встановлена можливість такого звільнення від відповідальності в разі: 1) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості; 2) примирення з потерпілим; 3) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, який за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив злочин вперше.

В судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтвердили, що вони примирилися один з одним, жодних претензій до ОСОБА_4 не має.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження на цій підставі обвинуваченому роз`яснені, роз`яснено, що кримінальне провадження відносно нього закривається з нереабілітуючих підстав.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним на підставі ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи, що обвинувальний вирок відносно обвинуваченого не ухвалювався, то підстави для стягнення з обвинуваченого на користь Держави витрати за експертні послуги у сумі 6280, 40 грн. відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження №0001385 від 25.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту проголошення.

Головуючий