ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8377/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/174/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Заборонено ОСОБА_7 залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово. Покладено на підозрюваного процесуальні обов`язки. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 19.07.2020р.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.02.2020 року близько 04:30 год. ОСОБА_7 , шляхом віджиму вікна, незаконно проник до приміщення магазину Господарочка, що за адресою АДРЕСА_2 та в подальшому був затриманий працівниками охорони Максима.

В період часу з 09.00 год. 02.03.2020 року по 09.30 год. 03.03.2020 року ОСОБА_7 , шляхом пошкодження серцевини замка вхідних дверей офісного приміщення № НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_3 проник в середину, звідки таємно викрав ноутбук марки "Асер" та грошові кошти в сумі 200 грн, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4979,68 грн.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР за №000613 від 03 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

19 лютого 2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи за попередньою згодою власника квартири, за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав дві керамічні електропанелі марки Dimol та два терморегулятори, чим своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 1467,34 грн.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим внесене до ЄРДР за №000591 від 29.02. 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування кримінальні провадження № 000591, №000613 та №001092 об`єднані в одне кримінальне провадження №000591.

22 травня 2020 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, схиляти до дачі показів на свою користь свідків, продовжуватиме злочинну діяльність, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку. Тому враховуючи вказані ризики, тяжкість вчинених злочинів, санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про його особу, а саме наявність судимостей, відсутність міцних соціальних зв`язків, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення підозрюваного і його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і наголошують, що з часу застосування домашнього арешту підозрюваний не порушує покладених на нього процесуальних обов`язків, що підтверджує достатність такого запобіжного заходу для їх запобігання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці під час апеляційного розгляду.

За змістом п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить його змінити на більш суворий у вигляді взяття під вартою, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали суд першої інстанції правильно врахував, наявні ризики і відомості про особу ОСОБА_7 , який не будучи затриманим з`являється на виклики до суду, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, розмір завданої шкоди, а також наявність постійного місця проживання і прийняв вірне рішення про застосування до підозрюваного домашнього арешту.

Доводи прокурора в ході апеляційного розгляду про те, що Тернопільським міськрайонним судом відносно підозрюваного ОСОБА_7 розглядаються обвинувачення в інших кримінальних провадженнях не спростовують висновків слідчого судді, оскільки в матеріалах справи відсутні і до апеляційної скарги не додані відомості про те, які саме запобіжні заходи були застосовані до підозрюваного в інших кримінальних провадженнях, коли та в який спосіб він порушував покладені на нього обов`язки.

З огляду на вище викладене, враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність ухвали слідчого судді, яку він просить скасувати, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді