ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3408/20
провадження № 1-кс/753/999/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразківу кримінальному провадженні № 0001194,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків (крові та слини) у ОСОБА_6 , необхідних для проведення судових експертиз.
Дане клопотання подане в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.02.2020 під № 0001194 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР послугували результати обшуку автомобіля Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , у якому в якості пасажира перебував ОСОБА_6 .

Під час обшуку було виявлено предмети, схожі на вогнепальну зброю (пістолет-кулемет і гвинтівку) та боєприпаси (патрони в кількості 50 шт).

Згідно з висновком балістичної експертизи виявлені у вищевказаному автомобілі 17 патронів з маркуванням «270 97» належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 мм, що споряджені кулями зі сталевим осердям, і придатні до стрільби.

З показань ОСОБА_7 вбачається, що він не визнає належність йому предметів, схожих на вогнепальну зброю та боєприпаси, вказуючи, що працює особистим водієм ОСОБА_6 на його автомобілі і саме йому належать зазначені предмети.

Клопотання мотивовано тим, що виявлені в ході обшуку предмети направлені до Київського НДЕКЦ для проведення комплексної балістичної та молекулярно-генетичної експертизи і для з`ясування питання про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину необхідно провести порівняльне дослідження його біологічних зразків зі слідами біологічного походження на вилучених під час обшуку предметах, проте останній відмовився добровільно надавати біологічні зразки.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання пославшись на те, що ОСОБА_6 має статус свідка у даному кримінальному провадженні і законом на нього не покладено обов`язок надавати зразки, необхідні для проведення експертизи. Вказав також, що дане клопотання є передчасним, оскільки слідством не встановлено наявність слідів біологічного походження на вилучених під час обшуку предметах та не доведено, що вони не належать водію автомобіля ОСОБА_7 .

Заслухавши сторони та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість клопотання з таких підстав.

Порядок кримінального провадження врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, відповідно до положень якого зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (статті 1, 7 КПК України).

Однією з таких засад є принцип законності, в основі якого є вимога нормативного характеру, що зобов`язує усіх осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, у своїй процесуальній діяльності неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (стаття 9 КПК України).

Відповідно до положень статті 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження. Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Подія кримінального правопорушення є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні (частина 1 статті 91 КПК України)

За приписом частини 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Статтею 245 КПК України передбачено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).
Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
За положеннями статті 241 КПК України, якою врегульований порядок проведення освідування особи, освідування (а відтак і відібрання біологічних зразків у особи) здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.
Перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова.
За загальним правилом, встановленим статтею 132 КПК України, положення якої суд застосовує за аналогією права, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що сторона кримінального провадження, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків, повинна довести, окрім іншого, зв`язок між цілями досудового розслідуванняі метою експертизи,для проведення якої необхідні відповідні зразки.
Розташування норми щодо відбирання біологічних зразків після норм, які визначають підстави проведення експертизи, порядок залучення експерта та розгляду слідчим суддею клопотання про проведення експертизи, вказує на те, що поданню клопотання про примусове відібрання біологічних зразків повинно передувати винесення постанови (ухвали слідчого судді) про призначення відповідної експертизи.
Водночас судом встановлено, що зазначені у клопотанні обставини не відповідають дійсності, оскільки постанова про призначення комплексної балістичної та молекулярно-генетичної експертизи ні слідчим, ні прокурором, не виносилась.

Більше того, в матеріалах досудового розслідування взагалі відсутні будь-які дані, які б свідчили про наявність на вилучених з автомобіля предметах слідів біологічного походження (клітин з ядрами).

Клітини з ядрами можуть бути виявлені лише в ході експертного (молекулярно-генетичного) дослідження змивів з речових доказів. До того ж лише експертним шляхом можливо встановити придатністьклітин з ядрами для порівняльного аналізу, і лише після цього може виникнути необхідність у проведенні експертизи з метою ідентифікації особи, якій належать відповідні біологічні сліди.
Проведення такої експертизи зумовлює необхідність відібрання зразків букального епітелію, а не крові та слини, як зазначено у клопотанні.
Відтак зважаючи на те, що клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків не ґрунтується на приписах кримінального процесуального закону, підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись статтями 245, 160-166 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразківу кримінальному провадженні № 0001194.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: