Номер провадження: 11-сс/813/569/20
Номер справи місцевого суду: 521/4812/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 та застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК, відносно:

ОСОБА_8 ) ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Р. Молдова, громадянина Республіки Молдова, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації і проживання в Україні, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який розшукується компетентними органами Республіки Кіпр для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Республіки Кіпр.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_12 , є громадянином Республіки Молдова, який розшукується компетентними органами Республіки Кіпр для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Кіпру. Зазначені правопорушення є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік. Метою та підставами застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_8 є: запобігання спробам ухилитись від правоохоронних органів Республіки Кіпр.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) до ОСОБА_8 до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Республіки Кіпр.

Обґрунтовує вимоги тим, що ОСОБА_12 винним себе у вчинені інкримінованих йому злочинів не визнає, про те, що стосовно ОСОБА_8 в Республіці Кіпр є кримінальні справи, йому не було відомо до затримання 01.03.2020 року. Він постійно проживає за місцем своєї прописки в м. Кишинів, від правоохоронних органів не ховався, державний кордон перетинав на законних підставах. ОСОБА_8 ніхто не повідомляв про необхідність явки до органів внутрішніх справ ні за місцем проживання, ні в Республіці Кіпр. За місцем проживання останній характеризується позитивно, має постійне місце проживання, сім`ю, має на утриманні малолітню дитину, дружина вагітна.

Вказує, що слідчим суддею не враховано практику Європейського Суду стосовно того, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту).

Стверджує, що в клопотанні та оскаржуваній ухвалі слідчого судді безпідставно зазначено про вчинення ОСОБА_13 на території Республіки Кіпр інкримінованих злочинів, а саме крадіжки та розбою.

Посилається на те, що в клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді невірно зазначено ім`я ОСОБА_14 , що на його думку вказує на невстановлення відповідно до вимог ст. 584 КПК України особи ОСОБА_14 , відносно якого застосовано екстрадиційний арешт.

Вважає, слідчим суддею не визначений термін, з якого повинен бути обчислений строк тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту.
В міжнародному пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Кучурган» 01.03.2020 року о 17:55 годині, встановлений та затриманий громадянин Республіки Молдова ОСОБА_12 , який розшукується компетентними органами Республіки Кіпр для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 295, 324 КК Кіпру.

03.03.2020 року ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області відносно ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 32 доби.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр про видачу ОСОБА_8 з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Кіпру.

05.06.2019 року районним судом м.Лімасол виданий ордер на арешт ОСОБА_15 . Цим же судом, 14.01.2020 року виданий Європейський ордер на арешт вказаної особи.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.9 ч.1ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до положень ч. 9 цієї ж статті ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених Розділом ІХ КПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, утермінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали, в тому числі й ті, що стосуються даних про особу ОСОБА_8 , на підставі чого дійшов обґрунтованого рішення щодо того, що будь який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_12 є громадянином Республіки Молдова, який розшукується каналами Інтерполу компетентними органами Республіки Кіпр для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Кіпру, які відповідають правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік. Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України не закінчились.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Кіпру.

При розгляді клопотання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.584 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа, перевірений запит компетентних органів Республіки Кіпр про видачу ОСОБА_16 .

Також на думку апеляційного суду, слідчим суддею вірно зазначено, що обставини розшуку вказаної особи об`єктивно підтверджуються наданими прокурором належними копіями документів, які є обов`язковими для прийняття рішення щодо екстрадиційного арешту, вказавши метою та підставами застосування такого арешту відносно ОСОБА_8 запобігання спробам ухилитись від правоохоронних органів Республіки Кіпр.

Доводи захисника щодо необхідності скасування екстрадиційного арешту та звільнення ОСОБА_8 з під варти є необгрунтованими, оскільки надані апеляційному суду документи фактично не підтверджують наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного місця проживання та місця роботи саме на території України.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_8 вагітної дружини та малолітньої дитини на утриманні, а також орендованого житла в м. Одесі, у даному конкретному випадку не підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки як убачається з матеріалів провадження та з тексту апеляційної скарги, ОСОБА_12 проживає на території Республіки Молдови, є її громадянином та був затриманий 01.03.2020 року саме під час перетинання державного кордону України з Республіки Молдова.

Доводи захисника про неврахування слідчим суддею практики Європейського Суду зокрема про те, що сама по собі тяжкість не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) в даному конкретному випадку спростовуються наявністю, окрім тяжкості інкримінованих ОСОБА_17 злочинів, ризику його переховування від компетентних правоохоронних органів Республіки Кіпр, оскільки дана особа була оголошена у міжнародний розшук.

Крім того, доводи заявлені захисником в судовому засіданні апеляційного суду про недопустимість долучених до клопотання доказів є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження, відповідно до яких наявний офіційний запит Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр від 05.03.2020 року на адресу Офісу Генерального прокурора України про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Кіпру, який, як зазначив прокурор під час апеляційного розгляду, надійшов на електронну адресу ОСОБА_18 та є підставою для застосування відносно ОСОБА_8 екстрадиційного арешту (а.п. 38-39).

Доводи захисника щодо зазначення в клопотанні та оскаржуваній ухвалі слідчого судді вчинення ОСОБА_13 на території Республіки Кіпр інкримінованих злочинів, а саме крадіжки та розбою є надуманими, та на переконання апеляційного суду є опискою і не мають в даному випадку суттєвого значення, оскільки слідчим суддею відповідно до викладених обставин інкримінованих йому злочинів вірно встановлено, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_17 , відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України.

Щодо доводів захисника про невірне зазначення ім`я ОСОБА_14 в клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді, що на його думку вказує на невстановлення відповідно до вимог ст. 584 КПК України особи ОСОБА_14 , відносно якого застосовано екстрадиційний арешт, апеляційний суд доходить до висновку, що такі доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки відповідно до матеріалів провадження в документах, які підтверджують особу ОСОБА_14 , згідно перекладу вказано ім`я « ОСОБА_19 », а зазначення в матеріалах ім`я « ОСОБА_19 » пов`язано із особливостями написання імені після перекладу на українську мову з іноземної мови (грецька, молдавська).

Доводи сторони захисту про невизначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі строку тримання під вартою також є необґрунтованими та безпідставними, оскільки слідчим суддею в резолютивній частині ухвали зазначено, що екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_8 застосовується на строк, встановлений ч. 10. ст. 584 КПК України, тобто не більше ніж дванадцять місяців.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги наведене, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується апеляційний суд, з врахуванням конкретних обставин справи та даних про особу, а саме те, що ОСОБА_12 розшукується правоохоронним органами Республіки Кіпр за скоєння злочинів, передбачених ст. 295, ч. 1 ст. 324 КК Кіпру, які відповідають правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, за які передбачено покарання, більше одного року позбавлення волі, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за які не закінчилися, обставини розшуку вказаної особи об`єктивно підтверджуються належними копіями документів, які є обов`язковими для прийняття рішення щодо екстрадиційного арешту, долученими до клопотання екстрадиційної перевірки, яка проведена прокуратурою Одеської області щодо ОСОБА_8 для здійснення екстрадиційної видачі особи, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь яких інших порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 583, 584 КПК України КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 ) ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4