Справа № 572/1256/20
Провадження № 1-кп/572/313/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 0000315 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сарни, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працевлаштованого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 23 квітня 2020 року о 23 год . 00 хв. перебуваючи на неогородженій території домогосподарства по АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав чавунну ванну білого кольору, вартістю 250 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 які виразились в таємному викрадені чужого майна за ч.1 ст.185 КК України. ^

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені. Потерпіла претензій до обвинуваченого не має. Виходячи з такого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Речовий доказ чавунну ванну білого кольору, що знаходиться на зберіганні в Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області повернути власнику - потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя