У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2020 Справа №607/8399/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000470, про арешт майна,-

встановив:
Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000470 від 02.08.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ст.257 ч.1 ст.125, ч.2 ст.194, ч.1 ст.355, ч.1 ст.194, ч.2 ст.189 КК України.

У клопотанні ОСОБА_5 зазначив: «Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 02 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ст. 257, ч.1 ст.125, ч.1, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 355, ч.2 ст. 189 КК України, за фактами самоправства, що виразилося у позбавленні права розпоряджатися належним ОСОБА_7 майном, організації озброєної банди з метою нападу на підприємства чи на окремих осіб, а також участі у такій банді, умисного спричиненні ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, пошкодження шляхом підпалу транспортного засобу марки «Мерседес-Бенц», належного ОСОБА_7 , примушування ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань, пошкодження причіпа до автомобіля, пошкодження шляхом підпалу вантажного автомобіля «ДАФ», який знаходився неподалік автозаправної станції «БРСМ», що в. Тернополі по вул. М. Шептицького, 32, пошкодження шляхом підпалу торгівельного кіоску, належного приватному підприємцеві ОСОБА_7 , вимагання, в тому числі у ОСОБА_7 , грошових коштів з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2017 близько 09:10 год. по вул. Шептицького 26,б, с.Петриків, Тернопільського р-ну Тернопільської обл. неподалік АЗС "БРСМ НАФТА" до автомобіля марки "MAN" д.н.з. НОМЕР_1 підійшли двоє невідомих чоловіків, які самоправно за допомогою водія ОСОБА_8 перегнали вказаний автомобіль з напівпричіпом, завантеженим кавунами, до готельного комплексу "Камелот" без відома власника вантажу ОСОБА_7 .

Окрім того, жителі Тернопільської області організували озброєну банду з метою нападу на підприємства чи на окремих осіб.

Також, 05.12.2017 близько 17:30 год. двоє невідомих осіб, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Також, 23.01.2018, близько 03:00 год., невідома особа, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки Mercedes-Benz E270, р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація) 2003 р.в., чим заподіяла ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 150, 000 гривень.

Також, 09.08.2018 близько 13.10 год двоє невідомих осіб, перебуваючи за адресою: м.Тернопіль, вул. Шептицького 26 Б, здійснили прокол переднього лівого колеса автомобіля ДАФ днз НОМЕР_3 , який орендує ОСОБА_7 , та вимагали в останнього 6000 грн.

Також, 01.09.2018 близько 00.10 год дві невідомих особи, перебуваючи по АДРЕСА_3 , пошкодили колеса прицепа д.н.з. НОМЕР_4 в кількості 5 шт., чим завдали ОСОБА_7 матеріальної шкоди врозмірі 50000 грн.

Також, 02.09.2018 до Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Тернопіль вул. Шептицького неподалік авто заправки "БРСМ НАФТА" горить автомобіль "DAF" реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Також, 04.10.2018 близько 03:10 год. невідома особа умисно, шляхом підпалу пошкодила приміщення торгівельного павільйону № НОМЕР_6 , розташованого за адресою м. Тернопіль вул. Шептицького 26Б., чим заподіяла ОСОБА_7 шкоду на суму близько 40 000 гривень.

Окрім того, жителі м.Тернопіль шляхом погрози нанесення тілесних ушкоджень та пошкодження майна вимагають грошові кошти у осіб, які замаються підприємницькою діяльністю у м.Тернопіль.

20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 проведено обшук в офісному приміщенні, яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено:

- відео реєстратор чорного кольору.

20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено:

- дві куртки зеленого кольору із надписом «Nike»

- куртку темно зеленого кольору із надписом «Tomy Hilfiger»;

- куртку темно синього кольору із надписом «GF»;

- куртку золотистого кольору;

- 2 пари штанів джинсів;

- 3 пари спортивних штанів;

- 6 спортивних кофт;

- 2 пари чорного взуття;

- 1 пару взуття сірого кольору;

- 1 пару взуття марки «Newline»

- 1 пару взуття марки «Puma»;

- коробку із об`єктом чорного кольору із надписом «GPS+SMS»;

- об`єкт чорного кольору із надписом «CARD Model:C6» схожий на телефон;

- поліетиленовий пакет із фотокарткою ТЗ «Nissan» д.н.з. НОМЕР_7 ;

- 7 поліетиленових пакети із таблетками по 8 шт;

- невідомий об`єкт, схожий на вагу;

- флеш накопичувач чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Iphone».

20.05.2020 на підставі ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_12 , ОСОБА_13 проведено обшук земельної ділянки та нерухомого майна, яким користується ОСОБА_10 , за адресою кадастрові номера :01:001:2299, :01:001:2987 у с. Довжанка Тернопільського району, в ході якого виявлено та вилучено в ОСОБА_14 :

- мобільний телефон марки «Huawei» із сім-карткою за номером НОМЕР_8 .

20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_12 проведено обшук автомобіля, яким користується ОСОБА_10 , а саме «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_9 в ході якого виявлено та вилучено:

- предмет, схожий на гранату, із надписом «ПІРО-5» ТУ-У-20.5-1.2019.

20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 проведено обшук автомобіля, яким користується ОСОБА_10 , а саме «Toyota sequia» д.н.з. НОМЕР_10 в ході якого виявлено та вилучено:

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 .

20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_15 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_6 , в ході якого виявлено та вилучено:

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_15 ;

- предмет, схожий на кастет;

- тримач для сім картки за номером НОМЕР_16 ;

- флеш картки 8 GB;

- флеш картка СD 4 GB;

- 2 флеш картки micro CD;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_17 ;

- мобільний телефон марки «Iphone»;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_18 ;

- флеш картки 4 GB;

- гвинтівку KEL-TEC-12 кал. № НОМЕР_19 ;

- дозвіл серії НОМЕР_20 ;

- пневматичну гвинтівку із чохлом;

- сервер відео реєстратора «Nik Vision»;

- 2 апарати «Card-Phone»;

- мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_21 .

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені із законного обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Пунктом 1 частиною 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, зокрема, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно з ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що речі, які були вилученні під час проведення обшуків, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для забезпечення повноти та всебічності розслідування провадження із вказаними речами необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз».

ОСОБА_5 під час судового розгляду який відбувся 29.05.2020 року пояснив, що клопотання підтримує повністю та просить задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 під час судового розгляду який відбувся 29.05.2020 року заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення посилаючись на його необґрунтованість.

Крім того ОСОБА_4 надала суду письмову заперечення у яких зазначено: «21 травня 2020 року заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_5 за погодженням заступника начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення в суді управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна тимчасово вилученого 20.05.2020 р. під час проведення обшуку

в рамках кримінального провадження № 0000470 від 02 серпня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_15 було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , у будинку, що належить на праві власності його дружині ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_6 .

Відповідно до клопотання слідчий зокрема просить накласти арешт на

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон марки «Iphone»із сім карткою за номером НОМЕР_15 ;

- предмет, схожий на кастет;

- тримач для сім картки за номером НОМЕР_16 ;

- флеш картки 8 GB;

- флеш картка CD 4 GB;

- 2 флеш картки micro CD;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_17 ;

- мобільний телефон марки «Iphone»;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_18 ;

- флеш картки 4 GB;

- гвинтівку KEL-TEC-12 кал. №ХХЕМ35;

- дозвіл серії НОМЕР_20 ;

- пневматичну гвинтівку із чохлом;

- сервер відеореєстратора «Nik Vision»;

- 2 апарати «Card-Phone»;

- мобільний телефон IMEI: НОМЕР_21 .

Підставою для накладання арешту на тимчасово вилучене майно слідчий вважає те, що «в ході досудового розслідування достатні підстави вважати, що речі які були вилучені під час проведення обшуків зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для забезпечення повноти та всебічності розслідування провадження із вказаними речами необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз», при цьому слідчий посилається на п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто вважає, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів.

Звертаю увагу суду, що слідчим до клопотання не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів в розумінні ст.. 98 КПК України.

Звертаю увагу суду на те, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_15 стороні обвинувачення було надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та фіксації вогнепальної та холодної зброї (без відповідних дозволів), мобільних телефонів, сім-карт операторів мобільного зв`язку,а також портативних комп`ютерів,планшетів, флеш-носіїв, оптичних дисків шляхом зняття копії інформації, банківських карт, які використовувалися під час вчинення кримінальних правопорушень, записів на електронних та паперових носіях, щодо обставин та співучасників вчинення кримінальних правопорушень. Отже слідчим суддею не було надано дозвіл на вилучення будь яких речей чи речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. До клопотання про накладення арешту такий протокол не долучений, крім того не долучено до клопотання й будь-якого процесуального рішення яке б було оформлене у відповідності до ч. 5 ст.110 КПК України про визнання тимчасово вилученого майна речовими доказами.

Крім того, звертаю увагу суду що слідчим жодним чином не аргументовано, які ж сліди кримінального правопорушення зберегли на собі мобільні телефони, банківські карточки, вогнепальна зброя на яку оформлено відповідний дозвіл, пневматична гвинтівка, яка не відноситься ні до вогнепальної зброї ні до холодної і не підлягає реєстрації у відповідних органах, на відео реєстраторі тощо, жодних належних і допустимих доказів того, що вищевказане тимчасово вилучене майно може бути доказом факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим до клопотання не долучено.

Крім того, вимушена наголосити, що відповідно до ст. 14 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування. Втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети. Звертаю увагу суду, що відповідно до ст.. 168 КПК України заборонено тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження. Таке тимчасове вилучення здійснюється лише у разі, дозволу суду.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Зосимов проти України» дійшов висновку про порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з огляду зокрема на відсутність документів, на основі яких можна встановити юридичну підставу вилучення майна. Крім того суд зазначив що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (див. вищезгадані рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov)).

ОСОБА_10 , ні ОСОБА_16 не є учасниками кримінального провадження, однак в клопотанні про арешт майна перелічено майно, яке їм належить. Отже вони є третіми особами в розумінні ст. 642 КПК України і наділені певними правами, в тому числі і правом на захист від протиправного позбавлення права власності на майно.

Відповідно до ч. 1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Абзацем другим частини першої ст.170 КПК визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчим в клопотанні жодним чином не зазначено про наявність ризиків передбачених ст.170 КПК України.

Європейський суду з прав людини в рішенні по справі «Волохи проти України» наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Враховуючи вищенаведене прошу відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна а саме:

банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;

банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ;

мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_14 ;

мобільний телефон марки «Iphone»із сім карткою за номером НОМЕР_15 ;

тримач для сім картки за номером НОМЕР_16 ;

флеш картки 8 GB;

флеш картка CD 4 GB;

2 флеш картки micro CD;

мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_17 ;

мобільний телефон марки «Iphone»;

мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_18 ;

флеш картки 4 GB;

гвинтівку KEL-TEC-12 кал. №ХХЕМ35;

дозвіл серії НОМЕР_20 ;

пневматичну гвинтівку із чохлом;

сервер відеореєстратора «Nik Vision»;

2 апарати «Card-Phone»;

мобільний телефон IMEI: НОМЕР_21 ».

Під час судового розгляду, який відбувся 01.06.2020 року захисник ОСОБА_3 пояснив, що заперечує щодо задоволення клопотання слідчого.

Крім того ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення ОСОБА_11 та ОСОБА_17 в яких зазначено: «20.05. 2020 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області

ОСОБА_18 у рамках кримінального провадження №000470 згідно до ухвали

Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2020 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_7 .

В ході проведеного обшуку вилучено майно, яке належить мені та членам моєї сім`ї особисто та жодного відношення до кримінального провадження немає. Частина вилученого майна належить ОСОБА_17 . Аналогічні пояснення наведені у зауваженнях до протоколу обшуку, а також зазначалося слідчому під час процесуальної дії.

Відповідно до змісту положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на майно, які би відповідали меті та завданням арешту та свідчили про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України не встановлено.

Органом слідства не була доведена суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме, обмеження права власності, є розумними і співрозмірними з завданням кримінального провадження.

Не містить належного обґрунтування і ухвала слідчого судді, висновок суду про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі майна, не ґрунтується на матеріалах клопотання, яке не містить будь-яких даних на його підтвердження.

Окрім цього, клопотання слідчого про накладення арешту на майно подане у кримінальному провадженні за ознаками злочинів, передбачених ст. 356, ст., 257, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 355, ч.2 ст. 189КК України, санкція якого не передбачає конфіскацію майна.

Окремо звертаю увагу суду на те, що:

в порушення абз.2 ч.5 ст. 171 КПК України прокурором пропущено строк для подання клопотання про арешт майна, яке мало бути поданим до суду протягом 48 годин після вилучення майна, будь-яких правових підстав для поновлення пропущеного строку не має.

- під час проведення обшуку було вилучено предмети, які не були зазначені в резолютивній частині ухвали слідчого судді, а саме 2-ві куртки зеленого кольору з написом «Nike», куртку темно-зеленого кольору з написом «Tommy Hilfinder», куртку темно-зеленого кольору з написом « GF», дві пари джинсів (ідентифікуючі ознаки не вказано), 3-ри пари спортивних штанів (ідентифікуючі ознаки не вказано), пара кросівок «lakoste», пара кросівок «Lardar», пара взуття чорного кольору марки «Levis», пара взуття марки «NEW line» 41 розміру, пара взуття марки «Рита» 43 розміру, коробку із об`єктом чорного кольору із надписом «GPS SMS», який знаходиться у коробці GF-08, сім поліетиленових пакетів з таблетками, вагу.

Вказане майно немає відношення та немає жодного доказового значеннядля встановлення обставин у кримінальномупровадженні;

Вилучене майно не має ідентифікуючих ознак;

всупереч нормам КПК України, слідчим органом вилучено мобільний телефон IPhone 7 Plus, який належить ОСОБА_17 , власнику квартири і яка не має відношення до обставин викладених у описовій частині ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів справи, статус ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , як осіб в кримінальному провадженні не визнаний, тому, застосування вищевказаного заходу кримінального провадження (арешту майна) законом відносно них не передбачено.

У кримінальному провадженні ні ОСОБА_17 ні ОСОБА_11 не повідомлено про підозру, що виключає можливість накладення арешту із підстав, передбачених п. п. 2 4 ч.2 ст.170 КПК України.

Наведене, із урахуванням того, що майни у даному кримінальному провадженні не визнано речовим доказом, що свідчить про відсутність будь-яких законних підстав накладення арешту, які би відповідали меті та завданням арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В контексті практики ЄСПЛ, будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Накладений арешт на майно, у даному кримінальному провадженні, порушує «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини та юридичної особи.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, декларованого ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зважати на те, що суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні не є виправданим, оскільки незважаючи на те, що накладення арешту на майно, хоча формально залишає право власності за третіми особами, на практиці їхні можливості користуватися та розпоряджатися їм є суттєво обмеженими, у зв`язку із чим, фактично становить порушення їхнього права на мирне володіння своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України чітко визначено, що тимчасовим вилученням майна є будь-яке фактичне позбавлення його власника можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, КПК України стосовно будь-якого майна, яке має значення для кримінального провадження і вилучається у власника, передбачає фактично лише три можливих правових статуси: 1) майно, до якого наданий тимчасовий доступ; 2) тимчасово вилучене майно, до вирішення питання про його арешт; 3) арештоване майно.

Будь-якого іншого правового статусу, в якому чужа законна власність може правомірно знаходитись у розпорядженні органів слідства проти волі власника такого майна. КПК України не визначає.

У зв`язку з цим вважаю, що майно вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_8 знаходяться у органах слідства без достатніх правових підстав, оскільки воно, не є тимчасово вилученим майном, та не є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відсутня Постанова про визнання їх речовими доказами.

Згідно до статті 642 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, щ остосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В контексті практики ЄСПЛ, будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна серед іншого повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

При цьому ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, клопотання про арешт майна повинно бути подано слідчим чи прокурором протягом 48 годин після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої йог обуло вилучено.

Згідно ст.168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно- телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Так у прохальній частині клопотання не наведено даних про осіб, яким належить майно, та на яке слід накласти арешт, відсутня вказівка на індивідуальні ознаки майна, що дало б можливість ідентифікувати це майно щодо кожного власника чи володільця, в клопотанні не зазначено, яке значення це майно має для даного кримінального провадження.

Таким чином, у зв`язку із бездіяльністю суб`єкта досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення створюються перешкоди для повноцінної реалізації права на мирне володіння майном та повернення майна».

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання із додатками, - матеріалами якими сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність у накладенні арешту на майно та письмові заперечення сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Завдання арешту майна у відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Із клопотання та матеріалів долучених до нього вбачається, що речі вилучені в ході проведення обшуків а саме:

- дві куртки зеленого кольору із надписом «Nike», куртку темно зеленого кольору із надписом «Tomy Hilfiger», куртку темно синього кольору із надписом «GF», куртку золотистого кольору, 2 пари штанів джинсів, 3 пари спортивних штанів, 6 спортивних кофт, 2 пари чорного взуття, 1 пару взуття сірого кольору, 1 пару взуття марки «Newline», 1 пару взуття марки «Puma»;

- коробку із об`єктом чорного кольору із надписом «GPS+SMS»;

- предмет схожий на гранату із надписом «ПІРО-5» ТУ-У-20.5-1.2019 - - предмет подібний на кастет;

- гвинтівку KEL-TEC-12 кал. № НОМЕР_19 ;

- дозвіл серії НОМЕР_20 ;

- пневматичну гвинтівку з чохлом;

- об`єкт чорного кольору із надписом «CARD Model:C6» схожий на телефон;

- поліетиленовий пакет із фотокарткою ТЗ «Nissan» д.н.з. НОМЕР_7 ;

- 7 поліетиленових пакетів із таблетками по 8 шт;

- невідомий об`єкт схожий на вагу, містять ознаки речового доказу, а саме могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно із ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також на думку слідчого судді стороною обвинувачення доведено, що у разі не накладення арешту на майно воно може бути пошкоджене, приховане, зіпсуте, знищене чи перетворене.

Відповідно до ч. 1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Із клопотання та матеріалів долучених до нього не вбачається достатніх підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого а саме:

- відео-реєстратор чорного кольору;

- флеш накопичувач чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Iphone»;

- мобільний телефон марки «Huawei» із сім-карткою за номером НОМЕР_8 ;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_22 ;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_15 ;

- тримач для сім картки за номером НОМЕР_16 ;

- флеш картки 8 GB;

- флеш картка СD 4 GB;

- 2 флеш картки micro CD;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_17 ;

- мобільний телефон марки «Iphone»;

- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_18 ;

- флеш картки 4 GB;

- сервер відео реєстратора «Nik Vision»;

- 2 апарати «Card-Phone»;

- мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_21 .

Оскільки до клопотання не долучено належних, допустимих доказів які свідчили про те, що вищевказане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні а не накладення на нього арешту призведе до його псування, знищення чи приховування.

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя вважає, що клопотання доцільно задовольнити частково.

Керуючись статтями 8, 19, 41, 129 Конституції України, 3, 22, 94, 168, 169, 170, 172 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовільнити частково.

Накласти арешт на:

- дві куртки зеленого кольору із надписом «Nike», куртку темно зеленого кольору із надписом «Tomy Hilfiger», куртку темно синього кольору із надписом «GF», куртку золотистого кольору, 2 пари штанів джинсів, 3 пари спортивних штанів, 6 спортивних кофт, 2 пари чорного взуття, 1 пару взуття сірого кольору, 1 пару взуття марки «Newline», 1 пару взуття марки «Puma»;
- коробку із об`єктом чорного кольору із надписом «GPS+SMS»;
- предмет схожий на гранату із надписом «ПІРО-5» ТУ-У-20.5-1.2019 - - предмет подібний на кастет;

- гвинтівку KEL-TEC-12 кал. № НОМЕР_19 ;

- дозвіл серії НОМЕР_20 ;

- пневматичну гвинтівку з чохлом;

- об`єкт чорного кольору із надписом «CARD Model:C6» схожий на телефон;
- поліетиленовий пакет із фотокарткою ТЗ «Nissan» д.н.з. НОМЕР_7 ;
- 7 поліетиленових пакетів із таблетками по 8 шт;

- невідомий об`єкт схожий на вагу.
В задоволенні клопотання про накладення арешту на інше майно відмовити.

В порядку передбаченому ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, тобто поверненню підлягає тимчасово вилучене майно:

- відео-реєстратор чорного кольору;
- флеш накопичувач чорного кольору;
- мобільний телефон марки «Iphone»;
- мобільний телефон марки «Huawei» із сім-карткою за номером НОМЕР_8 ;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_22 ;
- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;
- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ;
- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_14 ;
- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_15 ;
- тримач для сім картки за номером НОМЕР_16 ;
- флеш картки 8 GB;
- флеш картка СD 4 GB;
- 2 флеш картки micro CD;
- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_17 ;
- мобільний телефон марки «Iphone»;
- мобільний телефон марки «Iphone» із сім карткою за номером НОМЕР_18 ;
- флеш картки 4 GB;
- сервер відео реєстратора «Nik Vision»;
- 2 апарати «Card-Phone»;
- мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_21 .
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором. Слідчий прокурор після отримання судового рішення повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також учасникам присутнім під час її оголошення.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1