1-кс/465/1010/20
У Х В А Л А
про відкриття провадження
10.06.2020 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000709, внесеному до ЄРДР 12 серпня 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У моє, судді, провадження надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000709, внесеному до ЄРДР 12 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 22 травня 2020 року матеріали скарги направлено на розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник покликається на те, що 12.08.2019 відкрито кримінальне провадження № 0000709 за ч. 1 ст. 375 КК України, за його, скаржника, заявою. У заяві повідомлено про кримінальне правопорушення (звернення ОСОБА_2 до депутата Верховної Ради України ОСОБА_4 № 11 від 12.01.2018) про факт прийняття завідомо неправосудної ухвали суду (ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 06.06.2018, справа № 463/3038/18), перешкоджання виконанню судового рішення (забезпечення невиконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018, справа № 461/458/18) суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 .
14.11.2019 слідчим слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувані, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 прийнята постанова про відмову у визнанні, його ОСОБА_2 , потерпілим.
Скаржник, уважає постанову протиправною з наступних підстав. Слідством з моменту відкриття кримінального провадження було порушено вимоги ч. 1 ст. 55 КПК України.
Уважає, що підтвердженням цього є наявність у заяві "Наведеним злочином вчинена як моральна практика Європейського суду з прав людини), так і матеріальна (у тому числі вартість типових юридичних витрат) шкода, особливо з врахуванням витрат на ведення боротьби за реалізацію конституційних прав, у якій дії судді стали перешкодою для реалізації останніх, тяжкі наслідки у вигляді заподіяння шкоди реалізації конституційних прав 516 громадян України, які наділили заявника правом захисту їхніх прав, які чекають такого захисту, очікують, що він, скаржник, зможе домогтися реалізації народної ініціативи через приведення уповноважених посадових осіб влади у відповідність з законом, але через дії судді цього не отримали.
Тобто, злочином спричинено, йому, скаржнику, тяжкі наслідки, на чию користь прийнята але не виконана ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 22.01.2018 (справа № 461/458/18) по обставинах наведеним у заяві/повідомленні про кримінальне правопорушення (зверненні до Прем`єр міністра України ОСОБА_8 № 5) від 31.10.2017.
Зазначає, що фактом, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 22.01.2018 (справа № 461/458/18), яка прийнята на його, скаржника, користь та у відновлення його порушених прав, по сьогоднішній день не виконана.
На його, скаржника, думку, аналіз ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 06.06.2018 свідчить, що суддею не було взято до уваги належні докази справи, незважаючи на його клопотання, повідомленні судді дійсні обставини справи та обов`язку останнього дотримуватися вимог норм процесуального права (ст.ст.94, 321, 370. 372 КПК України, ст. 94 Закону Україні "Про судоустрій і статус суддів").
При цьому, судді було повідомлено про завідому незаконність як дій прокуратури, так і про незаконність ухвали суду у визнанні таких дій та рішень останніх законними. Але суддя зробив вибір між законом та корупцією на користь останнього.
Він, скаржник, був на судовому розгляді, повідомляв та застерігав суддю через те, що йому була зрозуміле ситуація і було прогнозовано вчинення суддею наведених кримінальних правопорушень. Зазначає, що ст. 375 та ст. 364 КК України, для судді є взаємопов`язаними.
Дії слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 при розгляді скарги та ухвала від 06.06.2018 (справа № 463/3038 18), на його, скаржника, думку, є фактом корупційного правопорушення (ст.364 КК України).
Скаржник вважає, що суддя знав, що постановляючи завідомо неправосудну ухвалу він унеможливлює виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 22.01.2018 (справа № 461/458/18); судді потрібно було перевірити наявність витягу з ЄРДР щоб переконатись у факті невиконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 22.01.2018 (справа № 461/458/18, але він відмовився це зробити). А це, на думку скаржника, є, у додаток до корупційного правопорушення, кримінальним правопорушенням за ст. 382 КК України.
Зазначає, що звернувся до суду за отриманням неупередженого та законного захисту його, скаржника, прав. Йому, скаржнику, відомо, що суддя, при вчиненні судочинства зобов`язаний виконати вимоги норм процесуального права (див. ст.ст.94, 321, 370, 372 КПК України, ст. 92 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Відомо також як виглядає на практиці виконання наведених норм. Відповідно, він, скаржник, був шокований діями та ухвалою судді ОСОБА_5 ; шокований таким зухвалим порушенням його, скаржника, права на належний судовий захист - вже з цього приводу він отримав величезну моральну шкоду у розмірі не меншому 2000 Євро. Таку ж моральну шкоду він, скаржник, отримав стосовно втрати довіри до його боротьби від кожного громадяни з 516 учасників народної ініціативи, які повірили у те, що він, зможе за допомогою звернення до суду, звернення до слідчого судді Личаківського районного суді м. Львова ОСОБА_5 (який мав забезпечити панування закону та як наслідок, забезпечення реалізації народної ініціативи (конституційних прав).
Таким чином, тільки за цим показником розмір спричиненої йому, скаржнику, моральної шкоди складає щонайменше (516 громадян + 1 ОСОБА_2 ) х 2000 Євро (мінімальне середнє відшкодування за практикою Європейського суду, яке є складовою українського судового законодавства (ч. 5 ст.9 КІЩ України - "5. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахування, практики Європейського суду з прав людини.")) > 517 х 2000 > 1 034 000 євро > 26 884 000 гривень.
Зазначає, що якби слідчий виконував вимоги норм процесуального права то він би дослідив заяву/повідомлення про кримінальне правопорушення (звернення до Прем`єр міністра України ОСОБА_8 № 5 від 31.10.2017, яке стало підставою для постановлення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 22.01.2018 (справа № 461/458/18) щодо фактів корупційних протиправних дій та рішень (тобто, факти за ст. 364 КК України) представників влади м. Львова). Відповідно, слідчий ознайомився б з фактами порушення його, скаржника, та 516 громадян прав (які сподівались, що він, скаржник, змусить за допомогою свого фаху та законних дій посадовців влади виконати вимоги закону його запеклої боротьби у захист людей /приклад ОСОБА_9 , небезпечно хвора жінка похилого віку, яку представники влади переслідують за намір реалізувати народну ініціативу, за намір захистити свої права; жінка, на захист якої, він, витратив величезну кількість зусиль, часу, енергії (у тому числі нервової енергії), фаху у судочинстві, використав час звичайних занять пенсіонера та таке інше), які хоча б частково висвітлені у тридцяти додатках до заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення (звернення до Прем`єр міністра України ОСОБА_8 № 5) від 31.10.2017. А це свідчить, що для нього, скаржника, є надзвичайно важливим як неупереджений та законний суд так і законна ухвала суду, як засіб боротьби за відновлення порушених прав - тобто, він, скаржник, належить до категорії людей, які енергійно реагують на порушення свої прав.
Уважає, що, крім того, слідчий мав дослідити заяву/повідомленні про кримінальні правопорушення (зверненні до Голови Верховної Ради України ОСОБА_10 № 25) від 17.04.2019, яка є фактом його, скаржника, боротьби за виконання ухвали суду (ухвала слідчого судці Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 22.01.2018 (справа № 461/458/18)), постановленої у відновлення моїх порушених прав. Слідчий мав врахувати, що боротьба є наслідком спричиненої йому, скаржнику, шкоди (у тому числі, моральної). Але слідчим таке дослідження не вчинене, а це є порушенням ним норм процесуального права.
Моральна шкода у цьому випадку (вчинення суддею кримінального правопорушення за ст. 382 КК України) визначається згідно судової практики Європейського суду з прав людини - у середньому 2 000 - 5 000 Євро, так це є фактом порушення посадовими особами державної влади прав громадянина.
Так само, моральна шкода у цьому випадку (вчинення суддею кримінального правопорушення за ст. 364 КК України) визначається згідно судової практики Європейського суду з прав людини - у середньому 2 000 - 5 000 Євро, так це є фактом порушення посадовими особами державної влади прав громадянина.
І знову ж таки, моральна шкода у цьому випадку (вчинення суддею кримінального правопорушення за ст. 375 КК України) визначається згідно судової практики Європейського суду з прав людини - у середньому 2 000 - 5 000 Євро, так це є фактом порушення посадовими особами державної влади прав громадянина.
Таким чином, тільки розмір моральної шкоди, який є його, скаржника, негативним реагуванням суто на факти вчинення слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_11 кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 375, 382 КК України складає у середньому 6 000 - 15 000 Євро.
У підрахунку з врахуванням моральної шкоди через втрату довіри людей, що вдасться у законний спосіб реалізувати народну ініціативу 516 громадян + 1 ОСОБА_2 , моральна шкода складає щонайменше 1 034 000 Євро + 6 000 - 15 000 > 1 040 000 1 049 000 Євро.
Уважає, що є необхідним взяти до уваги, що практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди.
Тобто, у разі порушення майнових або цивільних чи конституційних прав "середня, "нормально" реагуюча на протиправну, щодо неї, поведінку чи дію, людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини.
Як вважає скаржник, розмір компенсації за конкретне порушення права зазвичай становить 2000 5000 Євро.
При цьому наводить рішення від 27.07.2004 у справі "Ромашов проти України", Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодування моральної шкоди 3000 Євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди.
У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлена письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, "без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково". Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.
Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства і, зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів позовних заяв, які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.
Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування, зазначає далі скаржник.
У цивільному праві України, застосовується система генерального делікту, відповідно до якої всяке заподіяння шкоди передбачається протиправним і тягне обов`язок причинителя відшкодувати цю шкоду, якщо тільки він не доведе свою правомочність на її заподіяння. Тобто, обов`язок доказування відсутності моральної шкоди покладений на відповідача.
Уважає, що його моральна шкода є наслідком наступного.
Він, скаржник, повідомив людям, що досить бути у такому ганебному стані, запропонував відновити гідність через реалізацію конституційних прав. Результатом стало те, що до нього (до нас до групи активістів) приєдналась велика кількість громадян і їх стало 516 громадян, які висловили свою надію ("Ми, мешканці ОСОБА_12 (Сихів, м. Львов) та продавці сільгосппродукції звертаємось щодо вирішення питання організації торгівлі на Санта Барбарі (р-н кінцевої зупинки тролейбусів, маршруток) та уповноважуємо ОСОБА_2 вживати законні заходи по вирішенню цього питання") на те, що йому вдасться втілити у життя цю народну ініціативу - тобто, він, скаржник, отримав довіру та сподівання 516 громадян у його, скаржника, здатність домогтися реалізації їхніх прав, їхніх сподівань.
Але, як уважає скаржник, через наведену ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 відбулась втрата віри людей у вищенаведене, йому, скаржнику, спричинило втрату репутації та відповідні страждання перед кожним з 516 учасником народної ініціативи.
Щодо матеріальної шкоди то з 11.07.2017 до 06.06.2018, ним, скаржником, було створено, подано неменше 100 юридичних документів, середня вартість кожного становить не менше 500 грн/стор. (див. рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару на 2018 рік). Тобто 100 х 500 > 50 000 гривень. Але до цього слід додати участь у судових засіданнях та у засіданнях адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради, як представника з вчиненням юридичного захисту прав ОСОБА_9 , участь у судових засіданнях як заявника у справах щодо прокурорів.
Після підрахунків всього цього може бути встановлений розмір матеріальної шкоди тобто, його, скаржника, витрат, які, завдяки корупційній та протиправній, завідомо неправосудній ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 мали стати марними. Тобто, він, скаржник, на підставі наведеного, має бути внесеним до ЄРДР як "потерпілий". Просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 14.11.2019.
Вивчивши зміст та матеріали скарги, зважаючи на процесуальні рішення, які за ними приймалися та беручи до уваги ухвалу апеляційного суду про визначення підсудності, з метою забезпечення доступу скаржнику до правосуддя, як слідчий суддя, вважаю, що заява підлягає розгляду у Франківському районному суді м. Львова, а із змісту такої вбачаються підстави для відкриття провадження та прийняття до розгляду.

На підставі наведеного, керуючись статтею 80 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відкрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000709, внесеному до ЄРДР 12 серпня 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Призначити скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Франківського районного суду м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 69 на 17 червня 2020 року о 09 год. 10 хв., в залі суду та повідомити учасників судового розгляду про час і місце розгляду заяви.
Вважаю за необхідне провести розгляд скарги за участі: слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Львівської області та скаржника ОСОБА_2 .

Зобов`язати прокурора та слідчого представити матеріали кримінального провадження.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_13