Провадження № 1-кс/947/5297/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № від 04.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в ході досудового розслідування встановлено, що 04.10.2018 о 17:03 державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» ОСОБА_5 , прийняв рішення № 43354724 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинив право власності ОСОБА_6 на 72/100 частин нежитлових приміщень № 102 за адресою: АДРЕСА_1 ,

та зареєстрував право власності на вказаний об`єкт нерухомості за ПП «Бугенвіл».

Наказом Міністерства юстиції України №34/5 від 08.01.2019 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», вказане вище рішення державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» ОСОБА_5 від 04.10.2018 №43354724 скасовано як незаконне та безпідставне.

Проте, 14.05.2019 рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/244/19 наказ Міністерства юстиції України №34/5 від 08.01.2019 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» було визнано протиправним з причин його прийняття в період накладення арешту на об`єкт нерухомості та скасовано.

Частиною другою статті 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Крім того, відповідно до абзацу другого пункту 19 Порядку № 1128 у разі скасування судом рішення Міністерства юстиції України про задоволення скарги або відмову у задоволенні скарги, у тому числі без розгляду її по суті, Міністерство юстиції України не пізніше п`яти робочих днів з дня надходження рішення суду приймає рішення про скасування відповідного власного рішенняу формі наказу.

Зі змісту судового рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/244/19 від 14.05.2019 вбачається, що в ньому не вирішено питання щодо правового статусу набуття права власності ТОВ «ФК «Новотех» () чи ПП «Бугенвіл» () чи будь якою іншою фізичною або юридичною особою права власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі у вигляді нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катеринининська, 1.

16.05.2019 ОСОБА_6 з метою запобігти незаконним спробам позбавлення її права власності подано заяву державним реєстраторам коммунального підприємства «Департамент державної реєстрації» про заборону здійснення будь яких реєстраційних дій щодо приміщення АДРЕСА_2 .

Заяву ОСОБА_6 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.05.2019 за № 34083370 о 14 год. 53 хв.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

У той же день, 16.05.2019 наприкінці робочого часу, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, спрямований на зміну державної реєстрації права власності нерухомого майна, зареєстрованого та належного ОСОБА_6 - нежитлових приміщень загальною площею 279,4 кв. м. розташованих за адресу: нежитлові приміщення АДРЕСА_2 , на записи державної реєстрації права власності на це майно за ПП «Бугенвіль» та ТОВ «ФК «Новотех», шляхом несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, особами, які мають право доступу до неї, з використанням документів та відомостей, які вводять в оману щодо правомірності вчинення таких дій, з метою заволодіння цим майном ПП «Бугенвіль» та ТОВ «ФК «Новотех».

У той же час, у м. Одесі, з метою реалізації свого умислу, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи в інтересах ПП «Бугенвіль» та ТОВ «ФК «Новотех», досягли попередньої змови з державним реєстратором ОСОБА_7 , яка мала доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вчинення несанкціонованих реєстраційних дії із внесенням до вказаного реєстру змін реєстрації права власності на нежитлові приміщень № 102 за адресою: АДРЕСА_1 , з зареєстрованого власника ОСОБА_6 на інших - ПП «Бугенвіль» та ТОВ «ФК «Новотех»,

з використанням документів та відомостей, які вводять в оману щодо правомірності вчинення таких дій.

На виконання досягнутої домовленості, у той же день 16.05.2019, державний реєстратор комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні КП «Агенція державної реєстрації», яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 22, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які представляли ПП «Бугенвіл» та ТОВ «ФК «Новотех» та в їх інтересах, отримавши від них заяву про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 102 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи право доступу до автоматизованої системи Державного реєстру речових прав на нерухоме, усвідомлюючи, що несанкціонована зміна інформації, що оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно призведе до порушення права власності ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно порушуючи законодавство про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за відсутності вичерпних правових підстав, здійснила дії, пов`язані зі несанкціонованою зміною інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, усвідомлюючи відсутність у ОСОБА_6 кредитних зобов`язань перед ПП «Бугенвіль», у відсутності правовстановлюючих документів та відповідних законних підстав, прийняла о 21 год. 54 хв. рішення № 46899333 та несанкціоновано внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (запис) про скасування запису № 275196 про право власності ОСОБА_6 на 72/100 частини нежитлового приміщення № 102 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), та одночасно о 21 год. 54 хв. на підставі свого рішенням № 46899333 несанкціоновано внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (запис) № 31580522 про реєстрацію права власності на 72/100 частини вказаного об`єкту нерухомого майна за ПП «Бугенвіл» ().

Своїми навмисними діями державний реєстратор ОСОБА_7 усунула перешкоди, які заважали заволодінню наведеним майном ПП «Бугенвіл», безпідставно позбавила ОСОБА_6 права власності на вказаний об`єкт нерухомості, що призвело до заволодіння ним ПП «Бугенвіл» та завдало ОСОБА_6 майнову шкоди у розмірі вартості наведеного приміщення на суму 5 313 200 гривень, що перевищує 600 неподаткових мінімумів доходів громадян та є особливим великим розміром і значною шкодою.

Продовжуючи свої навмисні дії, на виконання досягнутої домовленості у той же день 16.05.2019, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні КП «Агенція державної реєстрації», яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 22, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які представляли ПП «Бугенвіл» та ТОВ «ФК «Новотех» та в їх інтересах, отримавши від них заяву про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 102 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи право доступу до автоматизованої системи Державного реєстру речових прав на нерухоме, усвідомлюючи, що несанкціонована зміна інформації, що оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно призведе до порушення права власності ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно порушуючи законодавство про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за відсутності вичерпних правових підстав, здійснила дії, пов`язані зі несанкціонованою зміною інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, усвідомлюючи відсутність у ОСОБА_6 кредитних зобов`язань перед ТОВ «ФК «Новотех», у відсутності правовстановлюючих документів та відповідних законних підстав, прийняла о 22 год. 03 хв. рішення № 46899342 та несанкціоновано внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (запис) про скасування запису № 275196 про право власності ОСОБА_6 на 28/100 частини нежитлового приміщення № 102 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), та одночасно о 22 год. 03 хв. на підставі свого рішенням № 46899342 несанкціоновано внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (запис) № 31580526 про реєстрацію права власності на 28/100 частини вказаного об`єкту нерухомого майна за ТОВ «ФК «Новотех» ().

Своїми навмисними діями державний реєстратор ОСОБА_7 усунула перешкоди, які заважали заволодінню наведеним майном ТОВ «ФК «Новотех», безпідставно позбавила ОСОБА_6 права власності на вказаний об`єкт нерухомості, що призвело до заволодіння ним ТОВ «ФК «Новотех» та завдало ОСОБА_6 майнову шкоди у розмірі вартості наведеного приміщення на суму 2 066 245 гривень, що перевищує 600 неподаткових мінімумів доходів громадян та є особливим великим розміром і значною шкодою.

За сукупністю вчинених незаконних дій ОСОБА_7 завдала ОСОБА_6 майнову шкоду в особливо великому розмірі та значну шкоду на загальну суму 7 379 445 гривень.

За результатами досудового розслідування, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 29.04.2020 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ананьїв Одеської області, українку, громадянку України, з вищою освітою, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судиму, обґрунтовано повідомлено про підозру

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 29.04.2020, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено наступні предмети:

1.Предмет, за зовнішніми ознаками схожий на набій калібром 7, 62 мм.;

2.Металева банка червоного кольору із рослинною речовиною зеленого кольору;

3.Металевий круглий предмет, схожий на «гріндер»;

4.Два металевих предмета, призначених для куріння;

5.Ноутбук фірми «Dell» сірого кольору, С/Н HTL 2FP2 та зарядний пристрій до нього.

В ході проведення огляду вказаних вище предметів, було встановлено, що вони мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а також можливо відносяться до предметів, які обмежені в цивільному обороті та підлягають експертному дослідженню, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Захисник підозрюваної в судове засідання також не з`явився, надіславши заяву про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

2. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
3. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, про підозру у можливому вчиненні яких на теперішній час повідомлено ОСОБА_7 .
Як вбачається з поданого клопотання, а також долучених до нього матеріалів (ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року та протоколу обшуку від 29.04.2020 року), слідча (розшукова) дія у вигляді обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 проводилася на підставі ухвали слідчого судді, в свою чергу в ході його проведення було виявлено та вилучено зокрема предмети, які можуть бути заборонені в цивільному обігу (предмет, схожий на набій; металеву банку, в якій міститься рослинна речовина зеленого кольору; металевий предмет схожий на «гріндер»; два металевих предмети призначених для куріння), перевірка правомірності перебування яких за адресою їх вилучення наявна в рамках даного кримінального провадження, що передбачає необхідність у проведенні відповідних експертних досліджень. Відтак, оскільки на теперішній час наявні достатні підстави вважати, що вказані предмети могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом, слідчий суддя приходить до переконання про їх відповідність критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

В частині вилученого ноутбуку, слідчий суддя вважає, що вказаний предмет також відповідає критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), оскільки у ньому можуть міститися відповідні відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, що потребує забезпечення можливості у його подальшому дослідженні.
Крім того, як вбачається з санкції ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні якого на теперішній час підозрюється ОСОБА_7 (ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України), остання передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, що свідчить про наявність необхідності у забезпеченні можливої конфіскації майна в рамках даного кримінального провадження.
Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що зазначені у клопотанні предмети є доказом в рамках даного кримінального провадження, а також підлягають можливій подальшій конфіскації майна, як виду покарання (додаткового), що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), а також забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання (п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України).

5. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з переліку вилучених речей в ході проведення означеного обшуку, у випадку підтвердження, що такі речі є вилученими з цивільного обігу, факту перебування таких речей за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_7 може надаватися відповідна окрема кримінально-правова оцінка. Крім того, слідчим суддею встановлено, що вилучені речі відповідають критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), а також можуть підлягати подальшій конфіскації майна, як виду покарання. Відтак, на думку слідчого судді, завданням накладення арешту майна на зазначене у клопотанні майно є необхідність в забезпеченні запобігання його можливого приховування, пошкодження чи знищення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні предмети зокрема.
6. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи ( ОСОБА_7 ), пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а також забезпечити конфіскацію майна, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу та забезпечення подальшої конфіскації майна, як виду покарання неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Крім того, слідчим суддею в цілому враховується, що інкримінованими підозрюваній ОСОБА_7 діями ймовірно було завдано майнової шкоди на загальну суму 7 379 445 гривень. Відтак, у випадку подальшому досягнення завдань кримінального провадження ймовірно порушені права власності потерпілої особи можуть бути відновлені, а ймовірно завдана майнова шкода в подальшому відшкодована, що підтверджує дотримання вимог розумності та співмірності.

7. Висновки слідчого судді.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № від 04.07.2019 року задовольнити
Накласти арешт на предмети, які 29.04.2020 були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , а саме:

1.Предмет, за зовнішніми ознаками схожий на набій калібром 7, 62 мм.;

2.Металеву банку червоного кольору, в тому числі на рослинну речовину зеленого кольору, яка міститься в середині вказаної банки;

3.Металевий круглий предмет, схожий на «гріндер»;

4.Два металевих предмета, призначених для куріння;

5.Ноутбук фірми «Dell» сірого кольору, С/Н HTL 2FP2 та зарядний пристрій до нього, що передбачає заборону відчуження вказаних предметів.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1