КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

23 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 25 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у відкритті провадження за скаргою представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання № б/н від 25.09.2019 року, про зобов`язання Генерального прокурора України ОСОБА_7 розглянути скаргу (клопотання) представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 № б/н від 25.09.2019, яка надійшла до Генеральної прокуратури України 30 вересня 2019 року щодо доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2019 року Слідчому управлінню фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС, в строки та порядку визначені ст. 220 КПК України та визначити підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, у відповідності до ст. 218 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтувала тим, що відповідно до ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарг на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування постановляє ухвалу про зобов`язання вчинити дію, або відмову у задоволенні скарги, тобто, слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати прокурора вчинити конкретні дії за результатами розгляду клопотання осіб, визначених положенням ст. 220 КПК України.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду, прокурор у розумінні положення ст. 220 КПК України, той прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, натомість заступник начальника управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та Генеральний прокурор України ОСОБА_7 , як убачається з матеріалів скарги, не є прокурорами, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Порядок визначення органу досудового розслідування регулюється положенням ст.ст. 36, 218 КПК України, а отже, у даному випадку, строки, визначені для розгляду клопотань, передбачені ст. 220 КПК України, застосуванню не підлягають.

Також, в ухвалі вказується на те, що у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, і лист заступника начальника управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , у якому зазначено про відсутність підстав для зміни органу досудового розслідування, не є рішенням про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» адвокат ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_7 та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, такою, що позбавляє права на доступ до правосуддя, порушує загальні принципи кримінального судочинства та є прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, як зазначає апелянт, слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за поданою скаргою, оскільки, як вбачається із поданої скарги представником оскаржувалась бездіяльність прокурора у зв`язку з нездійсненням інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, а саме у не розгляді його клопотання прокурором про зміну підслідності у 3-денний строк, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена на досудовому розслідуванні, а відтак із системного аналізу ст. 220 та ст. 307 КПК України слідчий суддя може зобов`язати прокурора вчинити процесуальну дію, яку він був зобов`язаний вчинити у встановлений строк, і поряд з цим, питання щодо обґрунтованості чи не обґрунтованості прохання зобов`язання вчинити прокурора певні дії, не повинно вирішуватись на етапі відкриття провадження за скаргою, а відтак висновки місцевого суду щодо цього є передчасними.

Крім того, як вказує апелянт, як визначено у ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Також, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 цього Кодексу.

Звертає увагу апелянт і на посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на лист заступника начальника управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке, на думку апелянта, є взагалі не зрозумілим для нього, адже останній і не звертався до Генерального прокурора України щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а звертався щодо зміни органу досудового розслідування у порядку ст. ст. 36, 218, 220 КПК України, адже місце та орган досудового розслідування визначені першим заступником Генерального прокурора з порушенням норм законодавства.

Як зазначає апелянт, він погоджується лише з тим, що рішення у формі листа заступника начальника управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 110, 220 КПК України і це є абсолютно вірним, але останнє не повинно тлумачитись на користь суб`єкта оскарження, адже останнім у порушення норм процесуального законодавства, по-перше, не розглянуто клопотання у строк, по-друге, розглянуто не уповноваженою особою, і по-третє, не надано у відповідь вмотивованої постанови, яка повинна відповідати положенням ст. 110 КПК України, а загалом надавати оцінку вказаному оскаржуваному рішенню є також передчасним на етапі відкриття провадження.

Як вважає апелянт, оскарження постанови першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування від 30.07.2019 на етапі підготовчого провадження у суді ставить під ризик те, що усі можливі зібрані докази будуть визнані недопустимими, а тому саме суд і саме на етапі досудового розслідування має сприяти потерпілій стороні щодо визначення належного органу досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою представника ТОВ «ТПК Укрсплав» - адвоката ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання та проаналізувавши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка зокрема полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно вимог, передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою адвоката представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 , остання у своїй скарзі на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_10 та зобов`язання вчинити певні дії, просила рішення у формі листа № 04/5/2-р-19 від 29.10.2019 заступника начальника управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про відмову у задоволенні скарги (клопотання) № б/н від 25.09.2019 року та зобов`язати Генерального прокурора України ОСОБА_10 розглянути скаргу (клопотання) представника ТОВ «ТПК Укрсплав» щодо доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2019 року Слідчому управлінню фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС, в строки та порядку визначені ст. 220 КПК України та зобов`язати Генерального прокурора України ОСОБА_10 визначити підслідність кримінального провадження № 0000069 від 12.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, у відповідності до ст. 218 КПК України.

Ці та інші обставини, наведені у скарзі до слідчого судді представника ТОВ «ТПК Укрсплав», зокрема про те, що постановою Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 30.07.2019 здійснення досудового розслідування зазначеного вище кримінального провадження було доручено слідчим ГУ ДФС у Донецькій області (м. Маріуполь), враховуючи той факт, що вказана постанова, відповідно до положень ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, дозволяють зробити висновок про те, що скарга, а не клопотання в порядку ст. 220 цього Кодексу, до Генерального прокурора України на постанову першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 25.09.2019, так само, як і рішення у формі листа № 04/5/2-р-19 від 29.10.2019 заступника начальника управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про відмову у задоволенні скарги (клопотання) № б/н від 25.09.2019 року, не можуть служити підтвердженням того, що предметом оскарження, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, у даному випадку є бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк або рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих чи негласних слідчих (розшукових) дій, а тому рішення слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про відмову у відкритті провадження за скаргою, яка подана на рішення чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, слід визнати законним та обґрунтованим.

Доводи, на які посилається у своїй скарзі представник ТОВ «ТПК Укрсплав» адвокат ОСОБА_5 , не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони не спростовують законності та обґрунтованості рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження на за скаргою представника вказаного Товариства на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_10 від 13.11.2019.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає жодних правових підстав для задоволення апеляційної карги та скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 , є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким залишити зазначену ухвалу без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання № б/н від 25.09.2019 року, про зобов`язання Генерального прокурора України ОСОБА_7 розглянути скаргу (клопотання) представника ТОВ «ТПК Укрсплав» адвоката ОСОБА_5 № б/н від 25.09.2019, яка надійшла до Генеральної прокуратури України 30 вересня 2019 року щодо доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2019 року Слідчому управлінню фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС, в строки та порядку визначені ст. 220 КПК України та визначити підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, у відповідності до ст. 218 КПК України, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/384/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1