Справа № 308/1279/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/4806/206/20 за клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, в якому прокурорка відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2020.

Цією ухвалою відмовлено в задовільненні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, що має середню спеціальну освіту, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та обраний щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 07.04.2020, без застосування електронних засобів контролю.
На ОСОБА_5 покладені обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 06.02.2020 приблизно о 19:00, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , під час руху лівостороннім заокругленням дороги неподалік будинку № 93 по вул. Вайди в с. Дулово в напрямку с. Теребля Тячівського району, всупереч вимогам пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руку не врахував дорожні умови і дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого автомобіль втратив керованість, виїхав на праве узбіччя, де наїхав на пішоходів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які йшли йому назустріч. Потерпілій ОСОБА_11 отримав при цьому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а потерпіла ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до її смерті.
07.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Клопотання вмотивоване тим, що підозра ОСОБА_5 підтверджується відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми до нього, висновками судової авто - технічної експертизи, а заявлені ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, ухилення його від виконання процесуальних обов`язків - тяжкістю злочину та суворістю покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, яке йому загрожує. Слідчий і прокурор вважають, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, запобіганню зазначеним ризикам не забезпечить.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_5 , існуванням заявлених ризиків, але вважає, що даних, які б свідчили про неможливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, немає. Послався на дані про особу підозрюваного, на те, що він не судимий, позитивно характеризується, одружений, має постійне місце реєстрації і проживання, з 04.03.2020 перебуває на стаціонарному лікуванні, а потерпілі не мають до нього претензій майнового, фінансового характеру.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилається на ті самі доводи, які наведені в клопотанні слідчого, і зауважує, що слідчий суддя не врахував у повній мірі тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 та існування заявлених ризиків. Вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, виїхати за межі України, ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, здійснювати вплив на свідків, і тільки тримання під вартою забезпечить запобіганню заявленим ризикам.
У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зазначає, що в клопотанні та в апеляційній скарзі існування заявлених ризиків та необхідність застосування запобіжного заходу виключно в виді тримання під вартою нічим не обґрунтовані, а тяжкість учиненого необережного злочину сама по собі про існування вказаних ризиків не свідчить, а тому не є самостійною підставою для обрання такого запобіжного заходу. Зауважує, що строк дії оскарженої ухвали слідчого судді закінчився 07.04.2020, а ухвалою Тячівського районного суду від 06.04.2020 у цьому кримінальному провадженні вже призначене підготовче судове засідання. Вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту себе виправдав, і надалі відповідає вимогам статтей 176-178 КПК України. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Прокурор, який був установленим порядком повідомлений про час і місце апеляційного розгляду провадження, в судове засідання не прибув, про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду провадження не подав.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, запереченнях на неї, промови підозрюваного та захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною й обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задовільненню з таких підстав.
Згідно зі ст. 177 КПК України запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, тобто щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Пунктом четвертим частини другої цієї статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується в учиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про взяття ОСОБА_5 під варту та приймаючи рішення про відмову в його задовільненні, слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, дав їм належну оцінку.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та існування заявлених ризиків слідчим суддею визнані і в апеляційній скарзі не оспорюються. Проте доказів, які давали б підстави вважати, що запобігти заявленим ризикам без застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою неможливо, ні слідчому судді ні апеляційному суду не надано і в апеляційній скарзі не наведено.

З пояснень підозрюваного і захисника в судовому засідання під час апеляційного розгляду провадження вбачається, що ОСОБА_5 повністю визнав свою провину, дав слідчому вичерпні показання про обставини події, які підтверджені сукупністю інших доказів, розкаюється, повністю відшкодував потерпілим спричинену матеріальну шкоду, ні можливості, ні намірів залишити сім`ю, в якій двоє дітей, та переховуватися від слідчого, прокурора і суду, ухилятися від процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілих, свідків не має, сумлінно дотримується умов та обмежень застосованого запобіжного заходу в виді домашнього арешту. До того ж досудове розслідування закінчене, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 вже поданий до суду першої інстанції, який призначив підготовче судове засідання.

Доказів або інших відомостей, які спростовували б ці доводи сторони захисту ні в апеляційній скарзі, ні в матеріалах провадження немає. Довід прокурора про можливість переховування підозрюваного від слідчого, прокурора, суду, перешкоджання ним кримінальному провадженню, здійснення тиску на потерпілих та свідків через тяжкість покарання, яке йому загрожує, жодним доказом не підтверджено і не узгоджується з його фактичною поведінкою впродовж досудового розслідування.

Характер та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , відсутність обставин і доказів, які ставили б під сумнів можливість запобігання заявленим у клопотанні ризикам шляхом застосування запобіжного заходу, застосованого слідчим суддею, переконують у тому, що ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на якому наполягає прокурор, не є виправданим.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задовільнення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2020, якою відмовлено в задовільненні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою та застосовано щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Судді: