Справа № 635/829/20
Провадження № 1-кс/635/238/2020
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 30.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, -

встановив:

06 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 30.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження та користування, яке вилучено огляду місця події 30.01.2020 на трасі Київ-Харків-Довжанський, а саме автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 см до 50 см, діаметром від 15 см до 35 см), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_4 . Місцем зберігання автомобіля ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 до 50 см., діаметром від 15 до 35 см), визначити Липецький ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське вул. Першотравнева 1.

Як зазначено в клопотанні слідчого, 30.01.2020 близько 14.00 на узбіччі автодороги "Харків-Київ-Довжанський", навпроти АЗС "Маршал", біля с. Затишшя Харківського району Харківської області, було зупинено автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив дрова без відповідних документів. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020 за №0000050 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України. В період часу з 15:00 год. по 17:00 год. 30.01.2020 був проведений огляд місця події на трасі Київ-Харків-Довжанський в ході якого були виявлені та вилучені автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 см до 50 см, діаметром від 15 см до 35 см), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_4 . Вилучені в ході огляду місця події від 30.01.2020 автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 см до 50 см, діаметром від 15 см до 35 см), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. Необхідність визнання вказаних транспортних засобів речовими доказами полягає у тому, що вони необхідні для проведення експертиз направлених на встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення слідчих експериментів та можуть зберігати на собі сліди вчиненого правопорушення. Викладене свідчить, що зазначені вище предмети можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На теперішній час автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 см до 50 см, діаметром від 15 см до 35 см), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 перебувають у Липецькому відділення поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1. Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 см до 50 см, діаметром від 15 см до 35 см), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є речовими доказами, тобто знаряддям та предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що вилучені автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 до 50 см., діаметром від 15 до 35 см.), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є предметами та знаряддям кримінального правопорушення, які мають значення в якості речового доказу по якому необхідно провести ряд судових експертиз та інші слідчі дії та з метою забезпечення кримінального провадження шляхом його збереження, необхідно на них накласти арешт.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав до суду заяву, в якій просить суд вирішити дане клопотання у його відсутність, підтримує вимоги в повному обсязі.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши доводи клопотання та дослідивши надані до клопотання документи, якими клопотання обґрунтовано, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

За пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з вимогами частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статі 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до частини другої 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що існує можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України, тобто незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, тоді як володільцем майна доведено, що ним вказана деревина була придбана про, що свідчить копія товарно-транспортної накладної від 30.01.2020, а також копії товарно-транспортної накладної про перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії УНА №052321 від 24.12.2019 та додаток до ТТН серії УНА №052321 від 24.12.2019.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту із забороною відчуження та користування, яке вилучено огляду місця події 30.01.2020 на трасі Київ-Харків-Довжанський, а саме автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (фрагменти довжиною від 40 см до 50 см, діаметром від 15 см до 35 см), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 30.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 30.01.2020 підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали негайно направити для виконання слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1