Справа № 314/5279/19
Провадження № 1-в/314/147/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.01.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за заявою засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , який відбуває покарання за вироком Комунарського районного суду Запорізької області від 02.06.2014 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.12.2013 року по 03.07.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 01.12.2013 року, кінець строку: 29.04.2020 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, заслухавши засудженого, представника колонії, думку прокурора, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. .81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 05.01.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». Станом на 29.12.2017 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, яке було накладено на засудженого, зняте та погашене у встановленому законом порядку, а тому воно не повинно враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення, працевлаштований на дільниці установи «Легнін», до праці ставиться добре, згідно ст. 118 КВК України злучається без оплати праці до роботи з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до вказаних робіт ставиться добре, у відношенні з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних відносин з персоналом установи, бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, підвищує свій загальноосвітній рівень, навчається в професійно-технічному училищі при установі за спеціальністю «Оператор котельні», бере участь у роботі самодіяльних організацій, на профілактичному обліку не перебуває, за вироком суду позову не має.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст.ст. 539, 395 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення- задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2014 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 3 місяці 21 день.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

08.01.2020