Провадження № 1-кп/638/264/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та клопотання захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та призначення судово медичної експертизи, по кримінальному провадженню за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт кримінального провадження за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , до 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 не погоджуючись з клопотанням прокурора звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, вказуючи на відсутність доказів або фактів, які б свідчили про наявність ризиків, на які вказує прокурор в своєму клопотанні. Разом з тим, захисником заявлено клопотання про призначення у даному провадженні судово медичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: Чи є у обвинуваченого ОСОБА_9 , тілесні ушкодження? Якщо тілесні ушкодження наявні у ОСОБА_9 , визначити їх характер, локалізацію та можливий час спричинення. Клопотання обґрунтоване застосуванням насильства під час утримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за завданням тілесних ушкоджень останньому.

Прокурор вказав про необхідність проведення ряду відповідних слідчих дій за клопотанням захисника про проведення експертизи.

Захисник ОСОБА_7 підтримала думку своїх колег інших захисників у справі.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою його підзахисному, вважаючи ризики абстрактними та не доведеними, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Разом з тим підтримав клопотання про призначення судово медичної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримуючи заявлене клопотання про призначення експертизи вказав про виникнення конфлікту через неприязні відносини з особами, що перебувають разом з ним в камері слідчого ізолятора.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні низки кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Відтак, колегія суддів ставиться критично до доводів захисників щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, даних про їх особу, які не мають стійких соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Доводи захисників в частині недоведеності вини обвинувачених та можливість зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою колегією суддів не приймаються, оскільки на даній стадії кримінального провадження суд не наділений повноваженнями перевіряти належність та допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, робити відносно них свої висновки, а доказів про можливість затосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не надано.

Також колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Що стосується клопотання про призначення судово медичної експертизи колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Враховуючи викладене, наявність на обличчі обвинуваченого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, вказання останнім про виникнення цих ушкоджень в умовах слідчого ізолятора, вимогу ст.206 КПК України, з метою дотримання прав особи, що перебуває в умовах ізоляції, суд прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання про призначення судово медичної експертизи, задовольнивши його в частині проведення медичного огляду обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.177,206 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного, до 60 діб - до 06 вересня 2020 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу їх підзахисним ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення судово медичної експертизи задовольнити частково.

З метою встановлення наявності у обвинуваченого тілесних ушкоджень, визначення їх характеру, локалізації та можливого часу спричинення призначити невідкладне проведення судово-медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якого доручити експертам КЗ «Харківське обласне бюро судово медичної експертизи», забезпечення доставки обвинуваченого покласти на державну установу «Харківський слідчий ізолятор» та Батальйону конвойної служби ГУНП України в Харківській області.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 11:30 години 29 липня 2020 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3