Ухвала

18 травня 2020 року
м. Київ

справа № 524/8415/17
провадження № 51-2319ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 листопада 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року щодо нього та ОСОБА_5 ,

встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
В касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить змінити оскаржувані судові рішення і призначити йому з застосуванням приписів ч. 1 ст. 70 КК України більш м`яке покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, при цьому, в обґрунтування вимог касаційної скарги наводить доводи щодо безпідставного визнання судами доказів сторони захисту недопустимими, а також що апеляційний суд не навів переконливих мотивів, з яких виходив при залишенні його апеляційної скарги без задоволення. Наведене обґрунтування може свідчити про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, засудженим ОСОБА_4 допущено невідповідність наведеного обґрунтування заявленим у касаційній скарзі вимогам до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою засудженого.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу засудженого, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, він не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Що стосується клопотання засудженого про зупинення виконання вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 листопада 2019 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК України, дане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 листопада 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року щодо нього та ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3