Єдиний унікальний номер судової справи 201/1584/20
Номер провадження 1-кс/201/697/2020
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000257, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000257, відомості про яке були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2019 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № № 0000257 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 29 січня 2019 року близько 20 години 50 хвилин, згідно відведеній йому ролі, перебуваючи у попередній змові групою осіб, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя вбивства двох осіб, вчинене на замовлення способом, небезпечним для життя багатьох осіб, прибув на вул. Крутогірний узвіз, 11/1, м. Дніпро, де розташувався у запрошеній двоповерховій будівлі, та застосовуючи заздалегідь заготовлену протитанкову гранату РПГ 26 з маркуванням 7/1 ТРВА 15-90 К, усвідомлюючи суспільно-небезпечних насідків, здійснив один постріл у бік автомобіля Тойота Ленд-Крузер 200 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилися дві особи, за кермом потерпілий ОСОБА_8 та на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 , в результаті вибуху на автомобілі зліва зі сторони водія виникли пошкодження, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не отримали.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, вважаючи, що виконав усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не настала.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що у невстановленому часі та місці, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав, зберігав та носив вогнепальну зброю, яку вилучено 23 грудня 2019 року під час особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2019 року за № 0000257 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

23 грудня 2019 року слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0003200 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України.

23 грудня 2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України, про що складено відповідний протокол із зазначенням дати та часу фактичного затримання 23 грудня 2019 року о 07 годині 55 хвилин.

23 грудня 2019 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

23 грудня 2019 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

24 грудня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 кримінальне провадження № 0000257 та № 0003200 об`єднані в одне провадження, з присвоєнням номеру кримінального провадження № 0000257.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 лютого 2020 року.

На думку прокурора ОСОБА_3 , застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений у межах строку досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за останній з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 років до 15 років, а тому існують передбачені п. п. 1-5 ст. 177 КПК України ризики спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і які на разі не відшукані, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів останніх, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом вільного спілкування з співучасниками злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування та просив його задовольнити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за останній з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, а тому існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними і на теперішній не зменшилися. В обґрунтування наявності заявлених ризиків, додав, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, мобільні термінали за допомогою яких спілкувалися співучасники та автомобіль, на якому пересувалися останні не відшукані, співучасники злочину не встановлені, а тому продовжують існувати ризики можливих спроб підозрюваного спотворити або знищити предмет за допомогою якого вчинено злочин та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вільного спілкування із співучасниками злочину, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість суворого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів останніх. Вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , вважав клопотання необґрунтованим, пославшись на недоведеність заявлених ризиків та невідповідність запобіжного заходу особі підозрюваного, мотивуючи тим, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, тривалий час проживає із цивільною дружиною ОСОБА_10 , має двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, неофіційно працює, а тому, на його переконання, є всі підстави застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На підтвердження своїх доводів надав копії свідоцтва про народження дітей, довідку з місця проживання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 , вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим, а заявлені у клопотанні ризики недоведеними. Додав, що, на його думку, підозра є необґрунтованою, оскільки органом досудового розслідування та прокурором не доведений факт наявності у його підзахисного умислу на вбивство. Просив врахувати такі доводи, відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію захисників, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим, а заявлені у клопотанні ризики недоведеними. Просив врахувати дані про особу його підзахисного, який має міцні соціальні зв`язки, тривалий час проживає із цивільною дружиною та неповнолітніми дітьми, неофіційно працює та позитивно характеризується за місцем проживання, та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав позицію своїх захисників, вважав, що прокурором не доведені заявлені у клопотанні ризики. Зазначив, що дійсно отримав замовлення від знайомого на ім`я ОСОБА_11 залякати конкретних осіб за грошову винагороду, та не заперечував обставини, викладені у повідомленні про підозру, але умислу на вчинення саме вбивства двох осіб у нього не було, постріл здійснив у колесо автомобілю. Пістолет, який вилучено у нього 23 грудня 2019 року під час обшуку після затримання, йому підкинули працівники поліції. Просив врахувати, що він має неповнолітніх дітей, постійне місце проживання та застосувати домашній арешт.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданими до клопотання обґрунтуваннями, приходжу до висновку, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено у частині 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 січня 2019 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи від 23 грудня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України встановлено, що ОСОБА_4 затримано, під час обшуку вилучено предмет зовні схожий на пістолет, про що складено відповідний протокол.

23 грудня 2019 року старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 ОСОБА_4 в присутності захисника вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке погоджене із прокурором ОСОБА_3

23 грудня 2019 року старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 ОСОБА_4 в присутності захисника вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115 КК України, яке погоджене із прокурором ОСОБА_3 .

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 лютого 2020 року.

Під час досудового розслідування постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_14 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000257, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2019 року до трьох місяців до 23 березня 2020 року.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30 січня 2019 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 30 січня 2019 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 19 лютого 2019 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 19 лютого 2019 року, у протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 28 грудня 2019 року, у протоколі затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 23 грудня 2019 року, в ході обшуку у якого вилучено предмет схожий на пістолет, у висновку експерта № 8-62 від 18 квітня 2019 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у висновку експерта № 8-736 від 14 листопада 2019 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у висновку експерта № 245/4.4/27 від 28 лютого 2019 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи, у висновку експерта № 1/5./1137 від 05 квітня 2019 року за результатами проведення експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що такі ризики, як можливі спроби підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і які на разі не відшукані, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів останніх, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом вільного спілкування з співучасниками злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час не зменшилися, виходячи з наступного.

Так, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від 10 до 15 років.

При цьому, слід врахувати підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме вчинення закінченого замаху на вбивство двох осіб, на замовлення за попередньою змовою групою осіб та способом небезпечним для життя багатьох осіб .

Поряд із цим, виходячи із змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_4 інкримінується, що він за попередньою змовою з групою осіб вчинив закінчений замах на вбивство двох осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із застосуванням противотанкової гранати РПГ-26.

При цьому, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, і на момент розгляду клопотання мобільні термінали, за допомогою яких спілкувалися співучасники та автомобіль, на якому останні пересувалися, не встановлені і не відшукані, як і не встановлені особи, за попередньою змовою з якими ОСОБА_4 інкримінується вчинення закінченого замаху на вбивство.

А отже, наведені обставини вказують на продовження існування заявлених прокурором ризиків можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 спотворити або знищити мобільні термінали, за допомогою яких спілкувалися співучасники та автомобіль, на якому останні пересувалися, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вільного спілкування із співучасниками інкримінованого злочину, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, наведені дані про особу підозрюваного в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і які на разі не відшукані, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів останніх, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом вільного спілкування з співучасником злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає, що ці ризики на момент розгляду клопотання існують і не зменшилися.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження строку застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Поряд із цим, слідчий суддя, не може прийняти до уваги доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема, наявність постійного місця проживання та факт тривалого проживання із цивільною дружиною та неповнолітніми дітьми, що знаходяться на його утриманні, оскільки, на підтвердження таких доводів не надано достатніх належних доказів, а наведені обставини самі по собі, або у їх сукупності не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наведених вище, а тому не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, котрий, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного під час судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, вважає за недоцільне у даному випадку визначати розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000257, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах строку досудового розслідування до 23 березня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 23 березня 2020 року.

Ухвала, щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 20 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1