Справа № 450/1492/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/82/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.12.2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , уродженки с.Сороки-Львівські, Пустомитівського району, Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні зл злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного за даним вироком основного покарання , якщо вона протягом іспитового строку тривалістю два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 50 000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 5 617,69 гривень відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати , пов`язані з оплатою витрат на правову допомогу розміром 1 000,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винною у тому, що ОСОБА_6 22.01.2019р., близько 06:20 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним поблизу будинку №9 вул.Лукашевичів села Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області, в напрямку до с.Муроване Пустомитівського району Львівської області, порушила вимоги пунктів 1.2; 1.5; 2.3 (б,д);12.3; 13.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тім, що вона під час руху не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який йшов по краю проїжджої частини дороги в попутному напрямку, не зменшила швидкість руху і не зупинила керований нею автомобіль, не дотрималась безпечного інтервалу, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: перелом правої скроневої кістки черепа, субдуральний крововилив правої скроневої частки головного мозку, забій головного мозку легкого ступеня, пневмоцефалія, забій м`яких тканин тім`яно-скроневої ділянки голови справа, забій м`яких тканин правого плечового суглобу, обох колінних суглобів, правого гомілково-ступневого суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
За таких обставин ОСОБА_6 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду в частині задоволення цивільного позову скасувати та відмовити позивачу у задоволенні цивільного позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що обвинувачена відшкодувала потерпілому моральну шкоду у розмірі 50000 гривень. Про факт передачі потерпілому коштів була складена заява посвідчена нотаріусом, у якій зазначено, що потерпілий не має претензій матеріального та морального характеру, які були б підставою для звернення до судових органів. У зв`язку з цим вважає, що задоволення цивільного позову є безпідставним.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В мотивах поданих заперечень потерпілий зазначає, що розмір цивільного позову є обґрунтованим, оскільки внаслідок вчиненого злочину в нього спостерігаються постійні головні болі, які постійно посилюються, супроводжуються запамороченням, голово кружінням, інколи нудотою, затерпанням в правій половинці обличчя, затерпанням кінцівок. Крім того, зламана щелепа внаслідок злочину на даний час не зрослася, що створює постійний дискомфорт. Звертає увагу, що по даний час лікується амбулаторно.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, потерпілого та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Крім того, обвинувачена не оскаржує вид та розмір покарання, а тому вирок суду в цій частині також не підлягає перевірці судом апеляційної інстанції.
Як вбачається із матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_8 подав цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування серед іншого моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, у розмірі 200000 гривень.
Суд першої інстанції зазначений цивільний позов задовольнив частково та ухвалив стягнути з обвинуваченої моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.
При вирішенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченої на користь потерпілого суд першої інстанції врахував, що потерпілий внаслідок вчиненого злочину зазнав тяжких тілесних ушкоджень, фізичних і моральних страждань, що мало наслідком тривалий період лікування та реабілітації останнього, призвело до значних змін його життєвих зв`язків та вимагало додаткових зусиль для відновлення таких.

Крім того, суд першої інстанції врахував часткове відшкодування обвинуваченої моральної шкоди потерпілому у розмірі 50000 гривень, а також наявність у неї на утриманні малолітньої дитини.

З врахуванням конкретних обставин справи, того, що обвинувачена тимчасово не працює, одружена, має на утриманні малолітню дитину, частково відшкодувала моральну шкоду потерпілому у розмірі 50000 гривень, з огляду на фізичні та моральні страждання потерпілого, викликані внаслідок вчиненого злочину, врахувавши вимогу розумності та справедливості, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, вірно визначив розмір моральної шкоди потерпілому.
Крім того, покликання обвинуваченої на те, що потерпілий прийнявши від неї 50000 гривень моральної шкоди відмовився від звернення до суду із цивільним позовом, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки відповідно до положень ст. 3 ЦПК України, відмова від права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів є недійсною.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування чи зміни вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.12.2019 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.12.2019 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4