Справа № 695/2278/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000267, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Золотоноша Черкаської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда першої групи, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором та постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 6 квітня 2018 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень;
- 31 жовтня 2018 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за
ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік;
- 28 березня 2019 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) 6 (місяців) рік; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи, що злочин вчинений до постановлення вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи не зняту на та не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, він у невстановлений слідством час та місці, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року№ 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, з метою збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого відповідно до висновку експерта № 2/518 від 28 березня 2019 року в перерахунку на висушену речовину становить 39,61 г, який в подальшому зберігав з метою збуту.
Він же, 27 березня 2019 близько 18:30, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, незаконно, з метою збуту, перевіз на автомобілі марки "ЗАЗ 110246" (д.н.з. НОМЕР_2 ) особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого відповідно до висновку експерта № 2/518 від 28 березня 2019 року в перерахунку на висушену речовину становить 39,61 г, та, перебуваючи по вул. Шевченка, поблизу кафе «Старе Місто» у м. Золотоноша Черкаської області, збув, продавши за грошові кошти у сумі 1000,00 гривень особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 .
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту,а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 309, 310 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати, звільнивши від покарання за хворобою. Додатково по суті обвинувачення показав, що подія мала місце 27 березня 2019 року. Незадовго до того йому почав телефонувати знайомий та просив знайти стакан коноплі, на що він відповідав відмовою, проте через деякий час після наполегливих прохань все ж таки погодився. Маючи коноплю, яку колись нарвав, для особистого вживання у зв`язку з хворобою, він
27 березня 2019 року близько 18:30 зустрівся з дружиною знайомого, якій передав пакет з коноплею, та отримав від неї 1000,00 гривень. Після цього через деякий час він був затриманий співробітниками поліції. Припускав, що його спровокували, але не заперечував, що вчинив кримінальне правопорушення. Повідомив також, що страждає на хронічну хворобу нирок, внаслідок чого вимушений тричі на тиждень проходити регулярні медичні процедури, в противному випадку йому загрожує смерть.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного та просив звільнити його від покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України за хворобою, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта про неможливість його підзахисного відбувати покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_4 просила визнати винним обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції статті, звільнивши від покарання за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують його особу, а також висновок експерта № 04-01/23 за результатами комісійної судово-медичної експертизи, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з
п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до
ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного і його особу, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покаранняу виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від
28 березня 2019 року, яким обвинуваченого ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, слід виконувати самостійно, виходячи з абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня
2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, за таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Водночас під час судового розгляду судом досліджено висновок експерта № 04-01/23, згідно з яким уобвинуваченого ОСОБА_3 мають місце ряд захворювань, зокрема хронічні хвороби нирок, внаслідок яких останній потребує проведення відповідних лікувальних процедур з метою підтримання життєвих функцій організму, оскільки припинення їх проведення може спричинити настання негативних наслідків для організму, не виключено - летальних (перелік хвороб та необхідні лікувальні процедури суд у змісті вироку не розкриває з метою дотримання права на лікарську таємницю). Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що відповідно до п. 11 "Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", п. 1 розд. 6 Додатку 12 до "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року, хронічні хвороби нирок ІV-V стадії, в даному випадку є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від покарання.

На переконання суду, перебування хворої особи під вартою, де вона не має можливості отримати необхідну медичну допомогу, може свідчити про порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки така особа фактично піддається катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню (прецедентна практика ЄСПЛ у справах "Єрмоленко проти України", "Ільхан проти Турції", "Аертс проти Бельгії", "Кудла проти Польщі", "Мельник проти України", "Яковенко проти України", "Похлєбін проти України", "Пєтухов проти України", "Логвіненко проти України", "Салахов та Іслямова проти України", "Віталій Куцевич та Лідія Куцевич проти України").
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань особі або принизити людську гідність.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за можливе звільнити останнього від покарання у виді позбавлення волі за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України.
При цьому, оскільки суд звільняє обвинуваченого ОСОБА_3 від основного покарання у виді позбавлення волі, а тому вважає за необхідне звільнити його і від додаткового покарання у виді конфіскації майна, беручи до уваги наявні в нього хвороби, та з огляду на те, що незвільнення від додаткового покарання може призвести до погіршення його здоров`я і матеріального становища, оскільки останній отримує пенсію по інвалідності і це є єдиним джерелом його доходу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів у розмірі 1357,05 гривень.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого закінчився 29 травня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна за хворобою.
Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня
2019 року у справі № 695/2794/18 виконувати самостійно.
Речові докази, а саме:
-грошові кошти в сумі 1000,00 гривень (2 купюри номіналом по 500 гривень

№№ ЛЗ 3100469, УГ 7757602, які вилучено під час обшуку 27 березня 2019 року та передано на зберігання до уповноваженого банку, - повернути власнику;

-автомобіль марки "ЗАЗ-110247", кузов № НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_4 , який вилучено під час обшуку 27 березня 2019 року та передано на зберігання власниці ОСОБА_8 , - повернути власниці;

-наркотичний засіб - канабіс, вага якого відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/518 від 28 березня 2019 року становить 39,61 г, який після проведення експертизи поміщено до сейф-пакету № 3725495 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського BП ГУНП в Черкаській області, - знищити;

-флеш-карту з відеозаписом збуту ОСОБА_3 27 березня 2019 року наркотичного засобу - канабіс, що приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск із відеозаписом обшуку автомобіля від 27 березня 2019 року, що приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1357,05 гривень.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1