Справа № 489/1872/20
Кримінальне провадження №1-кс/489/559/20
УХВАЛА
27 квітня 2020 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , слідчого - ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області про накладення арешту на майно, яке було вилучено по кримінальному провадженню №0001385 від 25 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що 25.04.2020 було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , у якого в ході особистого обшуку було вилучено майно.
У слідства є достатньо підстав вважати, що вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тому з метою збереження речових доказів виникли підстави необхідності накладення арешту на вилучене майно.
Вислухавши думку учасників судового провадження, обвинуваченого, який просив залишити йому платіжні картки, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Про фактичні підстави, які дають підстави для висновку про належність військового квітку та паспорту ОСОБА_4 до доказів, в клопотанні і в поясненнях слідчого та прокурора не зазначено. Посилання на вільне пересування ОСОБА_4 з цими документами як на потребу їх арешту суд відхиляє, оскільки тому обраний запобіжний захід. Тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.
Заяву ОСОБА_4 про повернення йому двох банківських пластикових карток, як таких що не стосуються справи, на яких він отримує кредитні кошти та перекази від матері, суд не вважає за можливе наразі задовольнити, оскільки за його особистим визнанням ці карти не іменні, відтак ідентифікувати їх належність саме ОСОБА_4 неможливо. Достуу до рахунку, що посвідчується картками, законних власник може отримати в банку.
Наявність клопотання прохання про арешт купюри номіналом 500 грн. слідчий пояснил технічною помлкою.
На підставі викладеного, клопотання слідчого СВ Інгульсько го ВП ГУНП в Миколаївській області, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про арешт майна - задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів, накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_4 майно, а саме:

- мобільний телефон марки "Samsung", IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_3 ;

- розрахункову картку "Приватбанку" № НОМЕР_4 ;

розрахункову картку "Приватбанку" № НОМЕР_5 ,

з подальшим їх зберіганням на території Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, 42-А.
У накладанні арешту на паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 , купбру 500 грн. відмовити
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1