13.03.2020 Справа №607/4495/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Справа № 607/4495/20
Провадження № 1-кс/607/2116/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши в залі суду в м.Тернополі, клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199, ч.3 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся в рамках кримінального провадження № 0000081 від 19 вересня 2019 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 19.09.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений слідством період часу, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на придбання, зберігання, виготовлення, пересилання, з метою збуту та збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів. Переслідуючи мету збагачення шляхом придбання, зберігання, виготовлення, пересилання з метою збуту та збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів ОСОБА_5 вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 придбав за невстановлених слідством обставин та зберігав у невстановленому місці захисну плівку з голографічним зображенням малого Державного герба України, яку наносять на посвідчення водія при цьому використовують спеціальне обладнання.
Здійснюючи свій злочинний умисел, у невстановлений слідством період часу та спосіб, ОСОБА_5 отримав месенджером «Вайбер» від ОСОБА_7 замовлення про виготовлення підробленого посвідчення водія із додатковими категоріями - C, C1, C1E, CE для ОСОБА_9 за що в подальшому повинен отримати свою частину від обумовленої суми за виготовлення та збут.
В період з 11.10.2019 по 15.10.2019 ОСОБА_5 за місцем свого проживання АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту виготовив підроблене посвідчення водія для ОСОБА_9 з використанням спеціального обладнання та наніс захисну плівку з голографічним зображенням малого Державного герба України.
В подальшому ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , яке остання переслала на адресу відділення ТОВ «Нової Пошти» в м.Тернопіль.
17.10.2019 р. у відділенні ТОВ «Нової Пошти» ОСОБА_9 отримав посвідчення водія та оплатив суму грошових коштів - 2000 гривень за переказ наложеним платежем.
Окрім цього, у невстановлений слідством період часу, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел направлений на виготовлення з метою збуту та збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів. Переслідуючи мету збагачення шляхом виготовлення з метою збуту та збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів ОСОБА_10 вступив в злочинну змову із ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, в невстановлений слідством період часу та спосіб, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 достовірно усвідомлював, що останні незаконно володіють голографічними захисними елементами, а саме захисною плівкою з голографічним зображенням малого Державного герба України, які наносять на посвідчення водія при цьому використовують спеціальне обладнання, маючи на меті отримати частину прибутку, керуючись корисливим мотивом, отримавши необхідні реквізити за допомогою комп`ютерної техніки підготовив електронний варіант посвідчення водія ОСОБА_12 , яке надалі переслав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . При цьому, достовірно знав, що останні використовують для покриття посвідчення водія заздалегідь заготовлену плівку з захисними голографічним елементами із зображенням малого Державного герба України та таким чином вчинив активні дії для виготовлення посвідчення водія ОСОБА_12 з метою подальшого збуту.
10.01.2020 ОСОБА_10 отримав замовлення на виготовлення електронного варіанту посвідчення водія ОСОБА_12 , за що отримав свою частину від обумовленої суми - 100 гривень.
У період з 10.01.2020 по 14.01.2020 ОСОБА_10 отримавши всі необхідні персональні дані для виготовлення посвідчення водія ОСОБА_12 передав їх месенджером «Вайбер» ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
15.01.2020 року ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України.
16 січня 2020 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00 год. 00 хв. 15 березня 2020 року.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі матеріалами.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 15 березня 2020 року та на даний час існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Підставами продовження строку дії запобіжного засобу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків встановлених ст. 177 КПК, які по даний час не зменшились та продовжують існувати. Крім того, завершити досудове розслідування до строку дії попередньої ухвали не є можливим, оскільки необхідно встановити інших співучасників злочинної діяльності, вилучити підроблені документи, призначити по них експертизи, отримати тимчасові доступи до речей та документів тощо.
Також вважає, що підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків.
Посилаючись на наведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 підтримали подане клопотання та просили задовольнити.
Прокурор зазначив, що даний час продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні, а більш м`який запобіжний захід не здатен їм запобігти. Вказав, що закінчити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу не є можливим, оскільки на даний час не встановлено всіх учасників кримінального провадження, по справі призначено більше 15 технічних експертиз, які по даний час не завершені, результати яких мають важливе доказове значення.
Захисник адвокат ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 заперечив. Вважає клопотання слідчого необґрунтованим, а ризики, на які посилається прокурор та слідчий не доведеними.
Також звернув увагу суду на те, що у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують наявність ризиків, а також відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, просив врахувати наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та реєстрації, наявність на утриманні двох непрацездатних осіб та п`яти дітей ОСОБА_13 , з якою він проживає у цивільному шлюбі, погіршення його стану здоров`я. Посилаючись на наведене, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання слідчого. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 19.09.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України.
15 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199,ч.3 ст. 358 КК України.
16 січня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00.00год 15 березня 2020 року. Визначено розмір застави у сумі 168 160грн.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, а саме: встановити інших співучасників даної злочинної діяльності; встановити осіб яким ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 збували підробленні посвідчення водія; вилучити у осіб яким, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 збували підробленні посвідчення водія, вилучити вказані підроблені посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та призначити по них судову експертизу технічних досліджень документів; долучити висновки незавершених судових комп`ютерно-технічних експертиз, технічних досліджень документів; отримати тимчасові доступи до речей та документів, володільцем яких є ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», ТОВ «Нова Пошта», ТзОВ «Пост Фінанс», АТ КБ «Приватбанк», АТ "КРЕДОБАНК", АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ", АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Результати вищевказаних процесуальних дій матимуть доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду даного провадження.
Крім того, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
- протокол про проведення негласної слідчої дії спостереження за особою ОСОБА_5 ;
-протокол про проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номера ОСОБА_5 ;
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину від 18.10.2019р.;
-висновком експерта №1.1-461/19 від 31.10.2019р.;
-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ;
-іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 199, ч.3 ст. 358 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 січня 2020 року застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Враховуючи вищенаведене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, офіційних доходів не отримує, не одружений, приймаючи до уваги його майновий та сімейний стан, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватись від суду.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
На думку слідчого судді, перелічені вище ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання підозрюваного під вартою, як виключну міру запобіжного заходу. Обставин, які б передбачали застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Суд не приймає до уваги доводи захисника щодо погіршення стану здоров`я підозрюваного, наявності на його утримані непрацездатних осіб та дітей, оскільки такі твердження не підтверджені жодними належними та достатніми доказами.
Доказів , які б свідчили про негативний стан здоров`я ОСОБА_5 , який б унеможливлював перебування останнього під вартою, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено, а стороною захисту не надано.
Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також те, що підозрюваний не має постійного місця роботи, доходу, міцних соціальних зв`язків, не одружений, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи до уваги наданні слідчому судді документи та доводи, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який би запобіг ризикам, встановлених судом.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, що йому інкримінується, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого йому злочину та його ролі в ньому, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , до 23 год. 59 хв. 11 травня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 год. 59 хв. 11 травня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 11 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1