Ухвала
про залишення скарги без руху
27 січня 2020 року

м. Київ
справа № 199/2991/15
провадження № 51- 1795 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ставить питання про їх перегляд з підстави, в тому числі, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначає про численні порушення його права на захист, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Звертає увагу на те, що касаційний строк оскарження судових рішень ним не пропущено, оскільки копію ухвали апеляційного суду він отримав лише 03 жовтня 2019 року. Просить скаргу розглянути з його участю.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Касаційну скаргу на судове рішення засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду 03 січня 2020 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), при цьому в скарзі дату її подання вказав 02 січня 2020 року, та зазначив, що касаційний строк оскарження судових рішень ним не пропущено, оскільки копію ухвали апеляційного суду він отримав 03 жовтня 2019 року.
Однак засуджений ОСОБА_4 , на підтвердження своїх доводів про вручення йому копії судового рішення саме 03 жовтня 2019 року, належних доказів не зазначив і не надав, у зв`язку з чим суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність пропуску ним строку на касаційне оскарження судових рішень.
Крім того, статтею 427 КПК пункту 4 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про наявність цієї підстави суд касаційної інстанції має керуватися положеннями ст. 412 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, у якій він просить переглянути судові рішення і скасувати з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме:
- через численні порушення його права на захист;
- що апеляційний суд не перевірив доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду провадження в суді першої інстанції і невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження;
- щодо відхилення апеляційним судом клопотань сторони захисту про дослідження матеріалів у провадженні, які не були досліджені судом першої інстанції;
- що суд першої інстанції затягує процес ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, однак, при цьому не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, з урахуванням положень ст. 412 КПК, зокрема не вказав: яким чином і на якій стадії кримінального провадження було порушено його право на захист та які саме норми процесуального закону не дотримано судами, в тому числі й при перевірці судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги та відмові у задоволенні клопотань сторони захисту, при затягуванні судом першої інстанції процедури ознайомлення з матеріалами провадження.
Крім того, засудженим ОСОБА_4 не зазначено переконливих доводів, яким чином зазначені ним порушення, істотно вплинули чи могли вплинути на законність і обґрунтованість постановлених щодо нього судових рішень.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3