Справа № 1-8/10
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2019 року у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшло клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , а саме про скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів , передбачених ст. 366 ч.2, ст.. 364 ч.2 КК України в якому він зазначає, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2010 року у справі №1-8/10 визнано винною ОСОБА_6 , яка являється його колишньою дружиною. Вирок набрав законної сили.

У власності заявника перебуває автомобіль БМВ Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , та в технічному паспорті № НОМЕР_2 вказано, що право на керування автомобілем є у ОСОБА_6 . Згодом ОСОБА_5 виявив бажання в продажі вказаного автомобіля, але при проходженні переоформлення виявлено, що слідчим прокуратури м. Кременчука ОСОБА_7 накладено арешт на вказаний автомобіль постановою від 03.02.2009 року, про що є відповідний запис згідно картки арешту за вхідним №581 від 04.02.2009 року, хоча постанови про накладення арешту знайти не вдалося.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_5 вважає, що відновлення його прав щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, можливо лише постановленням судового рішення компетентним судом.

Заявник вважає, що вирішення зазначеного питання, відповідно до правил ст. ст. 100,537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, пов`язане з виконанням вироку в частині зняття арешту та відновлення права безперешкодного ним володіння, користування та розпорядження власником і володіння іншими способами та має бути вирішений судом, який ухвалив вирок, у зв`язку із чим просить суд зобов`язати компетентний орган, зняти арешт з автомобіля БМВ Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука заяву в якій просив його клопотання про зняття арешту із автомобіля марки BMW X5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності розглядати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі. (а.с. 27)

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст. 366 ч.1 КК України, оскільки дане клопотання повинне бути подане до суду в порядку цивільного судочинства, так як злочином, який вчинила ОСОБА_6 не було завдано шкоди будь-яким інтересам заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , а саме про скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України, просить суд скасувати арешт накладений старшим слідчим прокуратури м.Кременчука ОСОБА_7 від 03.02.2009 року, оскільки він фактично з 2016 року володіє вищевказаним автомобілем згідно довіренності .

Заінтересована особа ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення через канцелярію Автозаводського районного суду м.Кременчука від заінтересованої особи ОСОБА_6 не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України без її участі.

Представник заінтересованої особи ПП «Укрресурс-Черкаси» у судове засідання не з`явився , про причини неявки суду не повідомив , заяв про відкладення через канцелярію Автозаводського районного суду м.Кременчука від заінтересованої особи ПП «Укрресурс-Черкаси» не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України без участі представника заінтересованої особи ПП «Укрресурс-Черкаси»

Суд вислухавши думку учасників процесу, прокурора , заінтересовану особу ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків:

Відповідно до п.1 абз. 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому, згідно з пунктом 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року) питання про знаття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 411 КПК України (в редакції 1960 року ) питання пов`язанні з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні за участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.

У статті 125 КПК України (в редакції 1960 року) зазначено, що слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальні справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.

В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації, склавши про це постанову.

Згідно положень ст.126 ч.1 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Як вбачається із ч. 6 ст. 126 КПК України, (в ред. 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З урахуванням викладеного , на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року. Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Із постанови старшого слідчого прокуратури м. Кременчука ОСОБА_7 від 03.02.2009 року вбачається, що останнім в рамках кримінальної справи по обвинуваченню директора ТОВ «Інтер ОЙЛ» ОСОБА_6 за ознаками злочинів , передбачених ст.. 364 ч.2, ст.. 190 ч.4 КК України накладено арешт на автомобіль марки BMW , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с. 183 184 т. 4), про що також свідчить Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( а.с. 189 т.4)

Із вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України і призначено їй покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими обов`язками строком на 2 роки. На підставі ст.. 79 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування основного та додаткового покарання з іспитовим строком на 2 роки. Згідно ст.. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без відому органу кримінально-виконавчої системи. (а.с. 322-326 т.4).

При постановленні вироку судом не вирішено питання, щодо майна ОСОБА_5 , на яке було накладено арешт постановою прокурора м. Кременчука Полтавської області від 03.02.2009 року

При цьому у межах кримінальної справи, що розслідувалася, ОСОБА_5 не набував процесуального становища підозрюваного , обвинуваченого , а як власник майна чинним на той час кримінально-процесуальним законом не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення його майна , а саме автомобіля марки BMW , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з-під арешту у зв`язку з тим, що майно належить не засудженій, а йому.

Згідно зі ст..174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст.. 28 ч.1 КПК України (в редакції 1960 року) суд кримінальної юрисдикції компетентний розглядати цивільний позов лише разом з кримінальною справою, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком, і лише у разі, якщо його заявляє особа, котра зазнала матеріальної шкоди від злочину і пред`являє вимогу про її відшкодування до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за його дії.

Оскільки ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотаням не у зв`язку з завданням йому матеріальної шкоди засудженою , а з підстави необґрунтованого обмеження його права власності постановою слідчого прокуратури м. Кременчука.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги заявника ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, суд вважає , що відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, дана заява повинна бути подана в порядку цивільного судочиснтва, оскільки вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , а саме про скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України необхідно відмовити. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 08.11.2019 року у справі №643/3614/17.

Керуючись ст. 41 ч.1 Конституції України, статтями 125,126,324,411 КПК України (в ред.1960 року), суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів , передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Головуючий суддя: