ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/61/20 Справа № 216/6361/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у кримінальному провадженні №0001856, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, працює на посаді продавець непродовольчих товарів в ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, має дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта професійно-технічна, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

в режимі відеоконференції
прокурора ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
підозрюваного ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .
Змінено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, без застосування електронних засобів контролю, за місцем проживання строком на 60 днів, тобто до 17-45 годин 10 лютого 2020 року, включно з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених п.п.1-3,8 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя, встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який віднесено до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Проте враховуючи інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що досудовим розслідуванням, вже призначені всі експертизи по справі, частково висновки експертів вже надійшли, всі свідки допитані, тобто необхідні слідчі дії органом досудового розслідування проведені. А також враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вину у вчиненні ним кримінального правопорушення за яким він підозрюється, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, визнає, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні має малолітню дитину, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і необхідності заміни підозрюваному ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, з заставою в розмірі 500000 гривень.
В обґрунтовування зазначив, висновки суду не підтверджені доказами та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині не визнав. Зазначив про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а також про наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування, ризику перешкоджання об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню. Вважає, що посилання сторони захисту на недоцільність тримання підозрюваного під вартою є необґрунтованими, та таким, що не відповідають встановленим фактичним обставинам по справі. Вказує, що сума коштів, яку сплатив ОСОБА_5 за психотропні речовини одноразовим платежем, склала 195000 гривень, при цьому його заробітна плата за рік становить 45000 гривень. Вважає, посилання підозрюваного на тримання прибутку від ремонту мобільних телефонів, нічим не підтверджується. Також звернув увагу на кількість виявленої у ОСОБА_5 психотропної речовини, яка становить 1303 шт.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників, які просили відмовити в задоволенні апеляції прокурора, наголошуючи на недоведеності прокурором доцільності тримання підозрюваного під вартою, вказуючи, що підозрюваний виконує свої процесуальні обов`язки належним чином, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Апеляційний суд, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність прокурором наявності обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою і змінив підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний більш м`який домашній арешт.
Такий висновок в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Також встановлено, що досудовим розслідуванням, вже призначені всі експертизи по справі, частково висновки експертів вже надійшли, всі свідки допитані, тобто необхідні слідчі дії органом досудового розслідування проведені.
Доводи прокурора в апеляції на те, що висновки суду про соціальні зв`язки підозрюваного не підтверджуються доказами підозрюваного є безпідставними і надуманими і такими, що спростовуються матеріалами доданими до клопотання.
Так слідчим суддею згідно матеріалів доданих до клопотання також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховуючи всі обставини в їх сукупності слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Посилання прокурора в апеляції на зазначення ОСОБА_5 адреси місця свого проживання в заявах як заявника за фактом крадіжки та в матеріалах відносно нього за ч.1 ст. 126 КупАП, яка не співпадає з встановленою судом адресою є неспроможними, оскільки вони ніяким чином не ставлять під сумнів і не спростовують встановлених слідчим суддею обставин з цього питання на даний момент.
Місце мешкання підозрюваного визначено за адресою його проживання з родиною в квартирі, яка належить матері дружини за адресою: АДРЕСА_1 , і яка письмово -нотаріально надала згоду на проживання там підозрюваного, що перевірено судом і встановлено.
Також, сам по собі факт, що інкримінований підозрюваному злочин є тяжким та підозрюваний не визнає свою вину, як на це посилається прокурор в апеляції, не є виключною і достатньою обставиною для продовження тримання під вартою підозрюваного.
Таким чином, відмова в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 і зміна йому на більш м`який альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і зокрема правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законною і обґрунтованою відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 і зміну йому на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора з наведених в ній мотивів необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3