УХВАЛА

Справа № 569/22118/19

1-кс/569/988/20

19 лютого 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 27 січня 2020 року, а саме: автомобіля марки RENAULT Kengoo номер кузова НОМЕР_1 , щодо заборони розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою Рівненського міського суду від 27 січня 2020 року накладено арешт на автомобіль марки RENAULT Kengoo номер кузова НОМЕР_1 заборонити власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «RENAULT Kengoo» номер кузова НОМЕР_1 до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні. У провадженні СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області знаходяться матеріали кримінального провадження за №0006786 від 07.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Вважає, що в матеріалах справи відсутня заява потерпілої про вчинення кримінального правопорушення. При розгляді клопотання про накладення арешту присутнім не був, просить арешт в частині заборони користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем скасувати.
Прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту з автомобіля RENAULT Kengoo номер кузова НОМЕР_1 , оскільки останній є речовим доказом у справі. Крім того, автомобіль був переданий ОСОБА_4 на відповідальне зберігання. Також надав копії протоколів допиту як потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та копію заяви ОСОБА_6 про залучення до кримінального провадження як потерпілого. Вважає, що обсяг арешту не є надмірним та є необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити частково із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду від 27 січня 2020 року накладено арешт на автомобіль марки RENAULT Kengoo номер кузова НОМЕР_1 заборонити власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «RENAULT Kengoo» номер кузова НОМЕР_1 до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Згідно ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За вимогами ст. 132 КПК України,застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається,якщо слідчий,прокурор не доведе,що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи,про який ідеться в клопотанні слідчого,прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем автомобіля марки RENAULT Kengoo номер кузова НОМЕР_1 , з метою забезпечення реалізації його права власності та забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині користування вищевказаним автомобілем, без права відчужувати майно.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року, в частині заборони користуватися ОСОБА_4 марки RENAULT Kengoo номер кузова НОМЕР_1 , без права відчуження вищевказаного транспортного засобу.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя