Справа № 466/369/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» червня 2020 року Шевченківський районн ий суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові в режимі відеоконференцзв`язку клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зруб Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

вироком Київського районного суду м. Полтави від 07 серпня 2018 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2019 року ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24 червня 2017 року по 27 листопада 2017 року.

Початок строку покарання 06 березня 2017 року, кінець строку покарання 18 вересня 2021 року.

Адміністрація державної установи »Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання та встановлений порядок відбування покарання не порушував.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав клопотання, представника державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», яка підтримала клопотання та висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Перебуваючи під вартою в УВП (№23) м. Полтава, ОСОБА_5 допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та в подальшому за допущене порушення ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної відповідальності. Адміністрацією слідчого ізолятора заохочувався один раз правами начальника установи.

У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 прибув 28 листопада 2018 року. По прибутті був працевлаштований в цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи чотири рази заохочувався правами начальника установи.

Рішенням адміністративної комісії державної установи «Львівська виправна колонія (№30)» від 28 лютого 2019 року ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст. ст. 100, 101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення.

Рішенням адміністративної комісії державної установи «Львівська виправна колонія (№30)» від 11 квітня 2019 року ОСОБА_5 визнаний таким, що став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 82 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що у ОСОБА_5 це вже четверта судимість, раніше до нього застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням. Після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин середньої тяжкості, за який засуджений по даній справі.

Наявність у засудженого ОСОБА_5 чотирьох заохочень, на думку суду, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради не надали достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1