Справа № 567/595/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000164 від 04.05.2020

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привольний Светлоярського району Волгоградської області Російської Федерації, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

встановив

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 29.04.2020 приблизно о 17 годині 20 хвилин, знаходячись поблизу приміщення відділення поштового зв`язку AT «Укрпошта» за адресою: м. Острог, пр. Незалежності, 7 Рівненської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, використовуючи довірливі стосунки, що склалися у нього з ОСОБА_6 , що засновані на дружніх відносинах, оскільки він протягом останнього місяця проживав у нього вдома разом з ним та матір`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами у сумі 1600 грн., які належали ОСОБА_5 , та попередньо пообіцяв особисто повернути зазначені кошти останній. Однак, ОСОБА_3 усної домовленості не дотримався, зазначені грошові кошти привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоди на вказану суму.

Таким чином, вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, тобто у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Окрім цього, 29.04.2020 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу приміщення відділення поштового зв`язку AT «Укрпошта» за адресою: м. Острог, пр. Незалежності, 7, маючи довірливі відносини з ОСОБА_6 , шляхом шахрайства з корисливих мотивів заволодів банківською пенсійною карткою AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 з номером рахунку НОМЕР_2 , знаючи пароль доступу до неї, що належить ОСОБА_5 , та попередньо пообіцяв особисто повернути зазначену картку ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 , в корисливих для себе цілях привласнив вище вказану банківську пенсійну картку, що належить ОСОБА_5 , яка з огляду на положення Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ,Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- III, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, і примітки статті 200 КК України, є електронним платіжним документом ОСОБА_5 , так як саме цей документ надає доступ останній до її грошових коштів.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документа, заволодіння ним шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та у привласненні офіційного документа, заволодінні ним шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

19.06.2020 між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ч.4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні за №0000164 та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 , зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, а саме: за ч.1 ст. 190 КК України узгодженого покарання у виді 100 годин громадських робіт, за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засіданні не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі, вказала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначила, що укладення даної угоди є добровільним.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, передбачені ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої та невеликої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та привласнив офіційний документ, заволодів ним шляхом шахрайства, вчиненим з корисливих мотивів, тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив

затвердити угоду від 19 червня 2020 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази - банківську пенсійну картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 з номером рахунку НОМЕР_2 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути власнику - ОСОБА_5 після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбаченого статтею 394 КПК України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1