Справа № 947/8956/20
Провадження № 1-кс/947/5398/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого.

Так, ОСОБА_2 просить за результатами розгляду скарги:

1. Визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_3 протиправною в частині не направлення клопотання до суду за ст.ст.149, 150 КПК України, щодо обмеження в спеціальному праві за вилучення при особистому обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення №29 «Дорожний контроль. Одеса» на ім`я ОСОБА_2 ;

2. Зобов`язати слідчого ОСОБА_3 повернути тимчасово вилучені речі, які є документами спеціального права, які були вилучені при обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , у найкоротший час, тобто негайно, протягом 24 годин або одного робочого дня з моменту оголошення рішення або з моменту отримання ухвали суду.

Дослідивши заявлену скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Тобто, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11.03.2011 року у справі №2-рп/2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за скаргою, суддя також враховує рішення Верховного суду України від 03 березня 2016 року по справі №5-347кс15, в якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст. 24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний суд України зробив висновок, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Таким чином, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яка у відповідності до вимог ст.303 КПК України, не підлягає розгляду слідчим суддею в частині визнання бездіяльності слідчого ОСОБА_3 протиправною в частині не направлення клопотання до суду за ст.ст.149, 150 КПК України, щодо обмеження в спеціальному праві за вилучення при особистому обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення №29 «Дорожний контроль. Одеса» на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за поданою ОСОБА_2 скаргою в частині визнання бездіяльності слідчого ОСОБА_3 протиправною в частині не направлення клопотання до суду за ст.ст.149, 150 КПК України, щодо обмеження в спеціальному праві за вилучення при особистому обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення №29 «Дорожний контроль. Одеса» на ім`я ОСОБА_2 , слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що в частині зобов`язання слідчого ОСОБА_3 повернути тимчасово вилучені речі, які є документами спеціального права, які були вилучені при обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , у найкоротший час, тобто негайно, протягом 24 годин або одного робочого дня з моменту оголошення рішення або з моменту отримання ухвали суду, підстав для відмови у відкриті провадження, відповідно до ст.304 КПК України з розгляду скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині зобов`язання слідчого ОСОБА_3 повернути тимчасово вилучені речі, які є документами спеціального права, які були вилучені при обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Розгляд скарги призначити на 17 годину 00 хвилин 06.05.2020 року.

Викликати в судове засідання слідчого, прокурора та скаржника.

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині визнання бездіяльності слідчого ОСОБА_3 протиправною в частині не направлення клопотання до суду за ст.ст.149, 150 КПК України, щодо обмеження в спеціальному праві за вилучення при особистому обшуку 31 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення №29 «Дорожний контроль. Одеса» на ім`я ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала слідчого судді в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1