ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/2864/14-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1352/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА
Іменем України

29 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - ОСОБА_7 ,

потерпілих: - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілих на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.12.2018 року відносно ОСОБА_11 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Медведівка Кегічівського району Харківської області, українець, громадянин України, з повною базовою освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та виправданий у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене саме ним.
Згідно вироку ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за наступних обставин.
08.06.2014, близько 23год., ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар металевим предметом по голові ОСОБА_12 , внаслідок чого остання впала на асфальт та втратила свідомість. Своїми діями ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 157- КР/14 від 11.07.2014, гостру закриту черепно-мозкову травму у формі забиття головного мозку, контузійного вогнища лівої скроневої області, субдуральної гематоми лівої скроневої області, лінійного перелому правої скроневої кістки, забитих ран верхньої губи, правої тім`яної області, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпечності для життя.
За результатами судового розгляду, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не знайшло свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження.
Вказане рішення обґрунтоване тим, що потерпілий ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснили, що не бачили моменту нанесення удару ОСОБА_12 , тобто не були безпосередніми очевидцями факту, на підтвердження якого були залучені органом обвинувачення у якості свідків.
Суд критично поставився до показань потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 у тій частині, що вони нібито бачили, як від того місця, де лежала ОСОБА_12 відбігали дві особи і навіть встигли розгледіти у подробицях їх одяг.
Пояснення свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , суд визнав такими, що жодним чином не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення,
Показання обвинуваченого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , щодо непричетності обвинуваченого до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 суд визнав достовірними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та об`єктивно відтворюють обставини події, яка є предметом розгляду і у сукупності з іншими доказами, повністю спростовують обвинувачення.
Міськрайонний суд вказав, що всупереч вимогам положень ст.9 КПК України про необхідність всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як обставин, що викривають, так тих, що виправдовують підозрюваного та надання їм належної правової оцінки, вказані обставини були повністю проігноровані органом досудового розслідування, а в основу обвинувачення покладені покази свідків, які фактично спростовують причетність ОСОБА_11 до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , або не доводять такої причетності.
Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 разом із DVD диском, як додатком до нього, за участі свідка ОСОБА_22 , потерпілого ОСОБА_8 суд визнав такими, що не відповідають вимогам допустимості та визнав їх недопустимими доказами.
Суд критично поставився та визнав такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та іншим дослідженим доказам, показання ОСОБА_8 дані ним під час проведення слідчих експериментів від 03.07.2014 та від 01.09.2014; показання свідка ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту від 01.09.2014 за її участі; показання свідка ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту від 01.09.2014 за його участю
Крім цього, районний суд наголосив на неконкретності пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення у зв`язку з тим, що у формулюванні обвинувачення не зазначений механізм спричинення потерпілій тілесного ушкодження, а саме не зазначено, де знаходився нападаючий в момент завдання удару, яким чином був нанесений удар (удари), в яку область голови.
В апеляційній скарзі прокурор просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, що досліджені судом першої інстанції з порушенням та не повністю, при цьому допитати потерпілого ОСОБА_8 , допитати в якості свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , дослідити письмові докази, зібрані під час досудового розслідування та долучені до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду та речові докази, які містяться в матеріалах справи. Скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Мотивуючи скаргу вказав, що вирок є незаконним, судом в неповній мірі надано належну оцінку доказам сторони обвинувачення. Не погодився з висновком суду щодо критичної оцінки показань потерпілого й свідків та визнання певних доказів недопустимими. Вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена наданими стороною обвинувачення доказами.

В апеляційній скарзі представник потерпілих просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним за ч.1 ст.121 КК України у заподіянні ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень та призначити йому за цей злочин покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Мотивуючи скаргу вказав, що при розгляді справи судом були допущені суттєві порушення вимог процесуального та матеріального права. Суд необгрунтовано не прийняв до уваги показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_15 . Не погодився з висновками суду про те, що свідки не могли бачити хто саме наніс удар потерпілій через погане освітлення місця злочину. Вина обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_30 . Таким чином, вважає, що висновок суду про недоведеність вини ОСОБА_11 є немотивованим, помилковим та безпідставним.

У письмових запереченнях на апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих захисник ОСОБА_10 просить відмовити в їх задоволенні, а вирок міськрайонного суду залишити без змін. Вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, необґрунтованою та спростовується матеріалами кримінального провадження. Погодився з критичної оцінкою суду показань потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 через їх непослідовність та суперечливість. Звертає увагу, що на місці події було дуже темно, що підтверджується показаннями свідків, відеозаписом слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та виключало можливість належним чином бачити обличчя та прикмети людей навіть на короткій відстані. Звертає увагу на протиріччя в показаннях свідка ОСОБА_24 , що вказують на їх недостовірність; порушення при проведенні впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_22 у зв`язку з чим даний доказ був визнаний судом недопустимим. З посиланням на показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , вважає, що ОСОБА_11 під час нанесення потерпілій тілесних ушкоджень взагалі не знаходився на місці події. Не погодився із запереченням прокурора правильності оцінки судом показань судово-медичного експерта. Також, захисник вважає необґрунтованою вимогу прокурора про повторне безпосереднє дослідження доказів по справі під час її апеляційного розгляду.
Стосовно доводів апеляційної скарги представника потерпілих в частині її відмінності від апеляції прокурора зазначив, що твердження про умисне пошкодження судом ДВД-дисків із записом слідчого експерименту, внаслідок чого зображення стало темним, є надуманими та не підтверджуються доказами.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, представника потерпілих ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, посилаючись на наведені в них обставини; захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які заперечували проти скарг та вважали вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечення на них, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та мотивованим.
Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст.91 та ст.94 КПК України.
Із цього слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.
Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст.ст.17, 22, 23 КПК України, повинен був дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст.91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.
Крім того згідно з п.15 ст.7, ст.22 КПК України однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав у повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та викладених у вироку доказах.
Із наведених у вироку доказів убачається наступне.
В судовому засіданні ОСОБА_11 винним себе у висунутому йому обвинуваченні не визнав, надав суду показання в яких заперечив свою винуватість. Зокрема зазначив, що 08 червня 2014 року він відпочивав із друзями ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , знаходячись в селі Лозова Кегичівського району Харківської області. Вони відпочивали на ставку. Це було якесь свято, здається ОСОБА_36 . Було близько 19год. 00хв. Вони відпочивали, купалися, пили пиво. Приблизно о 19год. 30хв. йому зателефонувала мати ОСОБА_37 та попрохала їхати додому в с. Медведівка. Вони удвох з ОСОБА_38 на мотоциклі поїхали до нього додому. ОСОБА_39 його підвіз і поїхав, а він залишився вдома. Приблизно через 1-2 години до нього прийшов ОСОБА_19 і вони удвох пішли на ставок у с. Золотухівка. Там також знаходилися люди. Під час знаходження там, на його телефон подзвонив ОСОБА_17 та попрохав забрати їх скутер з с. Лозова, оскільки вони зламалися. Він пояснив, що мотоцикла в них немає, сказав, що не може додзвонитися до ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , у яких авто ОСОБА_42 . Він набрав когось з братів ОСОБА_43 і вони сказали, що їдуть з ОСОБА_44 та через деякий час щоб він підходив до них додому (вони живуть приблизно 300 метрів від нього) і вони поїдуть забирати скутер з ОСОБА_45 та ОСОБА_46 . Ще із ними на іншому скутері був ОСОБА_47 . Він з ОСОБА_38 пішли до двору ОСОБА_43 . Було близько 22год. 23хв. Коли вони підійшли, ОСОБА_48 як раз під`їхали, щось вигрузити з машини. Вони з ОСОБА_38 сіли в машину, ОСОБА_48 також сіли і поїхали в с. Лозова. По дорозі, вже в с. Лозова, навпроти магазину та неподалік сільради, йому зателефонував ОСОБА_49 з телефону ОСОБА_50 та сказав «нас тут б`ють, беріть із собою монтировки, чи що небудь!», оскільки там компанія неадекватних людей, накинулися на них. Він відповів, що вони вже поруч, він їх вже бачить і сказав, що щось узяти їм нема де. Він побачив з авто два скутера, ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та інших невідомих осіб у кількості 5-7 чоловіків та жінок. Як вже зараз він знає, вони знаходилися біля домоволодіння ОСОБА_53 , на кінці їх двору, на асфальтованій дорозі. Коли вони до них під`їжджали, компанія невідомих осіб розвернулася та пішла у двір, на дворі залишилися лише ОСОБА_54 , ОСОБА_47 та ОСОБА_55 . Вони зупинилися, вийшли з машини і їм почали розповідати, що тут неадекватні люди, що ОСОБА_55 хтось вдарив, ОСОБА_56 плювали в обличчя, били ногами скутер та казали, щоб вони їхали звідти. Хтось із ОСОБА_43 сів за кермо, розгорнувся та поставив машину трохи далі на межу з іншим домоволодінням, відчинив багажник та почали ставити скутер в машину. В цей час ОСОБА_54 пішов до двору ОСОБА_53 та він почув якийсь гуркіт. Біловіцький кричав щоб вони виходили. Казав «чого ви злякалися? Коли нас було мало ви були сміливі, а чому зараз не виходите?». Було темно і він не бачив, чи заходив той у двір. Вони погрузили в машину скутер та ОСОБА_47 чи ОСОБА_48 сказали Бондаренкові, щоб пішов та забрав ОСОБА_57 . Через деякий час 3-5 хвилин, з двору вибігли люди та побігли в бік автомобіля, де він знаходився з ОСОБА_38 . ОСОБА_58 знаходився в автомобілі та розмовляв по телефону зі своєю дівчиною. ОСОБА_47 сидів на скутері. В цей час прибіг ОСОБА_55 до машини. За ним одразу підбіг сивоголовий чоловік, штовхнув ОСОБА_51 з мопеду, та наніс удар монтировкою по нозі ОСОБА_56 . За цим чоловіком підбіг з ломом інший чоловік, як він тепер знає ОСОБА_59 , повний тезка ОСОБА_50 . Його ще називали « ОСОБА_60 » за дівочим прізвищем матері. Він вдарив ломом довжиною 1,5 метра по автомобілю, в задню частину. За ним підбігли ще люди, облича яких він не бачив, оскільки було темно. «Стёркин» накинувся на нього та вони почали із ним битися. «Стёркин» повалив його на землю з лівого боку автомобіля та бив ногами та руками. Він можливо відповів «Стёркіну», а можливо і ні. Після чого він крикнув « ОСОБА_61 , допоможи!» звертаючись до ОСОБА_62 . ОСОБА_55 стягнув «Стёркіна» з нього. В цей час з боку двору почувся крик «Матері погано!» і усі ці люди побігли у бік двору. Вони сіли в машину та почали звідти уїжджати. З розмов хлопців в авто, він почув як ОСОБА_59 у ОСОБА_52 спитав «для чого ти її вдарив?». Той відповів, що хотів вдарити діда, а вдарив бабу. Вони приїхали до кафе с. Медведівка, розвантажили з машини скутер. Через деякий час під`їхав наряд міліції та сказали ОСОБА_63 , що на Біловіцького надійшла заява та розпитали що у них відбулося. Після цього міліція поїхали в с. Лозова. Через якийсь час вони повернулися, перед їх приїздом ОСОБА_49 розповідав йому, ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 (хазяїн кафе), брату ОСОБА_67 , ОСОБА_68 із зятем (ім`я не знає), ОСОБА_69 як він «намагався вдарити діда, а вдарив бабу» та скаржився на те, що в нього болить рука. Рука в нього була опухла. Потім приїхали працівники міліції та почали затримувати ОСОБА_57 . Той був в неадекватному стані, почав на них кидатися, а вони закрутили йому руки. Хтось, ОСОБА_47 чи ОСОБА_55 сказали, що самі відвезуть його в міліцію. В машину сіли він, ОСОБА_47 , ОСОБА_55 , ОСОБА_54 , ОСОБА_70 та обидва ОСОБА_48 та поїхали в Кегичівку у райвідділок, де ОСОБА_57 робітники міліції завели всередину, а вони усі чекали на дворі. Було вже близько 2 ночі. Вони чекали, і приблизно о 9 годині ранку приїхав слідчий і їх також почали викликати для допиту. Близько 11 години під`їхав батько ОСОБА_71 та його дядько ОСОБА_72 , почали розпитувати що сталося та сказали, що зараз вони все владнають, оскільки в дядька знайомий начальник поліції. Після чого з міліції вийшов ОСОБА_54 та перестав пам`ятати те, що він говорив про те, як він бив діда, а потрапив у бабу. Приблизно о 17 годині його в кабінет покликав начальник міліції і почав пропонувати: «візьми все на себе, рік умовно отримаєш, що ти не мужик?». Він відмовився, оскільки нікому тілесних ушкоджень не завдавав. Він вийшов з кабінету та повідомив матері про тиск. Через деякий час приїхав його батько з ОСОБА_29 . Дільничний в цей час забрав з машини лома, якого ОСОБА_73 забрав у « ОСОБА_74 ». На питання ОСОБА_75 відповідав, що його мабуть посадять, оскільки він вдарив жінку. Це чули також батько, ОСОБА_55 , ОСОБА_76 , ОСОБА_48 . Після чого вони поїхали додому, а наступного дня він поїхав до лікарні, оскільки в нього боліла права сторона живота, голова. Він залишився в лікарні, куди наступного дня приїхали робітники міліції ОСОБА_77 та ОСОБА_78 , сфотографували його. Коли він виписався з лікарні, йому обрали запобіжний захід домашній арешт і він зрозумів, що його обвинувачують та підозрюють в завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_79 . Раніше з ОСОБА_80 він товаришував, після того стали ворогами. Він в той день випив близько 1 литру пива. Біловицький в той день був дуже сильно випивший, навіть не впізнавав свого брата та кидався на нього дратися. Раніше потерпілих він не знав, знав лише їх онука ОСОБА_81 . В той день його не бачив. Під час фотографування у лікарні, слідчий жодних процесуальних документів не складав, просто сфотографував. Жодного освітлення у місці де відбувалися події в той вечір не було, лише у дворі слабко щось світилося. Була дуже темна ніч, не було видно навіть обличь, лише силуети. Біловицького наступного дня возили на рентген руки та з його слів він дихав в якусь трубку для встановлення стану сп`яніння. Жінку-потерпілу він взагалі не бачив. ОСОБА_59 , ОСОБА_58 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 в особистих бесідах підтверджували, що чули, як ОСОБА_54 розповідав, як вдарив жінку. В минулих судових засіданнях вони це підтверджували.
Потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що 08.06.2014 він з дружиною відпочивав у своєму будинку в с. Лозова Кигічівського району Харківської області, спали. О 23 годині 30 хвилин він прокинувся, світло в кімнаті горіло, він вийшов на подвір`я де побачив його родичів ОСОБА_13 (син), його дружину ОСОБА_16 , дочку ОСОБА_22 , її чоловіка ОСОБА_17 , онука ОСОБА_15 , кума сина ОСОБА_14 , його дружину ОСОБА_85 , свата ОСОБА_86 та дружину ОСОБА_12 , у нічній сорочці. Він спитав, чого вони не сплять, на що вони відповіли, що приїхали хлопці з с. Медведівка, кидають каміння у ворота, лаються нецензурною лайкою, провокують. Він пішов у бік вулиці, відчинив хвіртку та пройшов до проїзної частини, близько п`яти шести метрів. Коли вийшов, за ним вийшла його дружина. З боку с. Медведівка, тобто зліва, він побачив в сорока-сорока п`яти метрах силует автомобіля, з увімкнутими габаритами, темного кольору. Було видно поруч з авто силуети людей у світлі габаритних вогнів. Дружина прохала до них не ходити, він відповів, що не збирається до них йти. В цей момент, з боку авто, по правому кювету від нього, до нього і дружини підбіг хлопець у світлій футболці та світлих шортах, невисокий на зріст, зараз йому відомо, що це ОСОБА_87 . Він крикнув «Не бий батю!». Кому ці слова були адресовані, він не знає. Біловицький почав лізти до нього обійматися, він його відштовхнув і почув позаду голос дочки ОСОБА_22 . Через одну дві хвилини по лівому кювету до них підбіг інший хлопець, високого зросту, худорлявий, темні волоси із залисинами, одягнутий у чорну футболку з написом білим на грудях та чорні штани з білими лампасами. Зараз знає, що це ОСОБА_88 . Права рука в нього була за спиною. В ній він помістив якийсь предмет довжиною 40-50см., чи то палиця, чи то труба. Цим предметом він наніс без розмов удар зверху вниз його дружині по голові. Дружина моментально впала, навіть не сказавши жодного звуку. В цей момент хлопці які прибігли, так само побігли назад до автомобіля, ОСОБА_54 по правому боку дороги, а ОСОБА_88 по лівому. Він нахилився над дружиною, яка лежала на дорозі. В неї з рота, носу та голови йшла кров, вона була непритомна. Із двору вибігли родичі, сусіди ОСОБА_89 та ОСОБА_90 . Хтось сказав, що треба її помити холодною водою. Він включив насоса та поливав дружину. Через якийсь проміжок часу він підняв голову, та побачив, що машина вже уїхала. Вони почали викликати «швидку» та міліцію. Онук привіз фельдшера, який вколов укол дружині. Приблизно через півтори години приїхала «швидка» та забрали дружину у лікарню. Через якийсь час приїхала міліція, оформляли матеріали та викликали у райвідділ. Вдень, близько 17 години, коли він приїхав до райвідділу міліції, побачив там ОСОБА_91 та ОСОБА_57 . Біловицький почав кричати «це я вашу жінку вдарив!». Він відповів, що той хто її вдарив знаходиться на вулиці та п`є пиво. Слідчий та начальник райвідділу казав, що зараз буде проведення впізнання, на що він відповів, що йому його впізнавати не треба, він його вже впізнав, це ОСОБА_88 , який знаходиться на вулиці біля райвідділу. Через два три дні до нього приїжджали ОСОБА_54 зі своїм батьком. Батько розпитував, що трапилося і чи винуватий його син. Він відповів, що ОСОБА_54 не винуватий. Потім вони приїжджали ще раз. На його подвір`ї тоді горіли три лампи, одна з яких досить добре освітлювала вулицю за двором. Прізвище людини, яка нанесла удар його дружині йому сказав слідчий. Впізнання проводилося таким чином, він сидів в кабінеті начальника поліції ОСОБА_92 , до кабінету заводили по одному ОСОБА_57 та ОСОБА_91 . Він впізнав ОСОБА_91 . Жодних документів не складалося, він нічого не підписував.
Потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що 08.06.2015, в вечорі, він з дружиною ОСОБА_16 , сестрою ОСОБА_22 , її чоловіком ОСОБА_17 , кум ОСОБА_14 його дружина ОСОБА_93 , його донька ОСОБА_94 , племінник ОСОБА_95 , відпочивали на ставку с. Золотухівка Кегичівського району. Приблизно о 22-23 годині вони поверталися на двох машинах додому в с. Лозова Кегичівського району. Коли під`їжджали до двору помітили неподалік двору трьох хлопців на трьох скутерах. Із ними була ОСОБА_96 , мешканка с. Лозова. Вона зупинилася біля них. Машина в якій були ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , його донька та дружина заїхали у двір АДРЕСА_2 . Він сидів в авто, яким керував ОСОБА_97 . Окрім них в даному авто їхав також ОСОБА_14 . ОСОБА_95 зупинив біля цих хлопців та разом з ОСОБА_98 вийшли з авто та почали казати хлопцям щоб ті від`їхали від двору. Ті у відповідь почали нецензурно висловлюватися, виникла невелика сварка. Потім ОСОБА_95 та ОСОБА_14 сіли в автомобіль та вони заїхали у двір. Він з авто підчас сварки не виходив. Через 15- 20 хвилин до двору під`їхав автомобіль темного кольору. Зараз йому відомо, що це було «Рено Кенга». З машини вилізли невідомі особи та почали кричати «виходьте!» та кидали каміння по воротах. Хто саме це робив він не бачив. Потім з хати вийшли його батько та мати. Батько спитав, «що відбувається?» Він пояснив йому, що якісь хлопці їх визивають. Потім машина від`їхала метрів на 30-40, туди, де стояли скутера. Після цього батько, мати та сестра ОСОБА_22 пішли на вулицю, щоб дізнатися, хто приїхав і що відбувається. Після того, через 1-2 хвилини, коли він був у дворі, він почув як батько гучно закричав « ОСОБА_99 ! ОСОБА_99 !». Після чого він вибіг на двір та побачив, що його мати лежить на асфальті на спині, більш повернута на правий бік. Після чого він побачив, як від того місця де лежала мати тікали хлопці. Здається їх було двоє. Хто саме це був він не бачив, було темно. Він почав наздоганяти хлопців та наздогнав біля автомобіля «Рено». Коли він наздогнав одного з них, він вдарив кулаком в область голови. Кого саме він вдарив він не знає. В цей момент він відчув удар по голові якимось предметом та в нього пішла з голови кров. Він одразу повернувся в місце де лежала його мати та почали з сестрою надавати їй допомогу , почали визивати «швидку» та міліцію. Приблизно через 1,5 години приїхала швидка, маму забрали, а вони з ОСОБА_100 та сестрою поїхали за швидкою. По дорозі до лікарні м. Кегичівка сестра почала описувати хлопця, який вдарив мати і ОСОБА_101 сказав «це був ОСОБА_88 ». В лікарні ОСОБА_102 викликали швидку з ОСОБА_44 і мати забрали в обласну лікарню, де зробили операцію. На сараї у них горіла лампа, світло доходило до дороги. Вуличного освітлення у них немає. Разом із ним з двору вибіг також ОСОБА_59 і побіг у бік автомобіля. Де були інші особи він не пам`ятає. Коли мати, батько та сестра вийшли з двору вони про щось розмовляли, але про що саме, він не знає. В той день вони п`яні не були, випили не багато. Пили тільки пиво. Після конфлікту зі свого двору вибігла сусідка ОСОБА_103 , до того він її не бачив. Сестра описала в машині хлопця, який вдарив мати, як «високого хлопця з залисинами на голові, штани з білими смугами». Більше нічого не говорила про нього. Після того ОСОБА_100 сказав, що це ОСОБА_88 . Механізм нанесення сестра якщо і описувала, але він цього не пам`ятає. В нього в руках нічого не було. Чи було щось в руках у інших осіб з його компанії він не бачив, з їх слів у них в руках нічого не було. Голос ОСОБА_91 він під час конфлікту не чув. Батько розповідав йому, що поки він з кимось з хлопців розмовляв, інший хлопець підбіг та вдарив мати по голові.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що 08.06.2014 в с. Лозова він з дружиною ОСОБА_104 та сином ОСОБА_105 2009року народження, були в гостях у ОСОБА_53 , які є їх кумами. Вони їздили на рибалку, на ставок у с. Медведівку. З ними їздили також ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 . Після рибалки вони на авто «Шкода», який йому належить, приїхали до двору ОСОБА_111 , де ОСОБА_106 , який був за кермом авто, зупинився, побачивши свою дівчину ОСОБА_112 і вийшов з за керма, та почав розмовляти з нею та чоловіками, які з нею стояли. Їх здається було троє. Діти та дружина також пішли у двір, він також вийшов та підійшов до ОСОБА_113 , сказав йому, що потрібно загнати у двір машину. Він загнав машину у двір, а потім повернувся розмовляти за двір із тими чоловіками, де була розмова на підвищених тонах. ОСОБА_101 прохав хлопців від`їхати від їх двору. На вулиці був вечір, але ще було світло. Потім хтось покликав їх у двір і вони з ОСОБА_114 зайшли у двір, де і знаходилися. Через деякий час, вже здається було темно, до двору під`їхала машина. Було чути, що з авто вийшли люди, почали кричати «виходьте!» та жбурляти каміння в паркан. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_115 вийшли за двір, де розмовляли з тими, хто приїхав. Він хотів вийти, однак сестра ОСОБА_116 . ОСОБА_117 зупинила його. Він стояв приблизно в 3-х метрах від хвіртки, поруч стояла ОСОБА_117 . В цей момент вони почули, як ОСОБА_118 закричав «Катя!». Галина побігла на вулицю. Хтось кричав «викликайте швидку!», хтось «викликайте міліцію!». Він побіг у будинок до дітей та дружини. Приблизно через 20-30 хвилин він вийшов на вулицю, через калитку побачив, що на вулиці Єкатерина ОСОБА_119 лежала на дорозі, навпроти двору. Поруч із нею був ОСОБА_8 та ОСОБА_117 . Невідомих чоловіків та автомобіля не було, хтось сказав, щоб викликали «швидку». Пізніш приїхала «швидка» та ще пізніш міліція, яка їх опитала, та він пішов спати. Наступного дня дізналися, що ОСОБА_120 у важкому стані, знаходиться у лікарні. Чи освітлена була територія за двором, він не пам`ятає. Коли він стояв в трьох метрах біля калитки у дворі, він стояв спиною до калитки, а ОСОБА_117 стояла перед ним, обличчям до нього, тобто обличчям до калитки. Про що була в цей час розмова за двором, він не чув.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 08.06.2014 він з ОСОБА_121 , ОСОБА_122 та ОСОБА_123 їхали з рибалки на авто «Шкода», яке належить ОСОБА_124 , з с. Золотухівка до с. Лозова, до його дідуся ОСОБА_8 . Було близько 22 години. Біля подвір`я він помітив свою колишню дівчину ОСОБА_125 , зупинився, вийшов з автомобіля та підійшов до неї, запропонував їй пройти до двору та попити разом пива та поспілкуватися. Вона була з трьома хлопцями ОСОБА_126 , ОСОБА_127 та хлопцем на прізвисько ОСОБА_128 . Вона відмовила та поїхала на скутері. У хлопців також було 3 скутера. До нього підійшов ОСОБА_129 , кум ОСОБА_130 , та почав хлопцям казати, щоб вони забрали скутера та їхали від двору. Хлопці відповіли йому нецензурною лайкою, вони їм відповіли таким же чином. Потім до них підійшла його мати ОСОБА_131 та вітчим ОСОБА_59 , та почали казати хлопцям, щоб вони уїжджали. Потім через приблизно 2 хвилини підійшла бабуся ОСОБА_132 , сказала «не сваріться, ідіть додому». Вони пішли додому, зайшли у двір та зачинили хвіртку. Потім з хати вийшов дідусь ОСОБА_8 , якому вони розповіли, що відбувається. Дідусь вийшов за двір, а за ним вийшла бабуся. Потім до них підійшов хлопець ОСОБА_133 . Він у цей час стояв у дворі біля кухні. Окрім ОСОБА_57 біля них він нікого не бачив. Потім він почув крик дідуся « ОСОБА_99 ! Катя!». Він побіг на вулицю разом з матір`ю, вітчимом та дядьком. На вулиці він побачив, що бабуся лежала на землі, обличчям вниз. Від того місця, де вона лежала відбігали дві особи, один з них ОСОБА_133 (одяг у нього був білого кольору, шорти та футболка), а іншу особу він не знає. Він був весь у темному, а на штанях білі смуги. Той що в білому біг по правому боці дороги, а той що в темному по лівому боці. Коли вони тільки зайшли у двір, до двору під`їхала машина, темного кольору, міні бус-Рено. Після цього хлопці з вулиці жбурляли по воротах каміння та кричали «виходьте!».Потім машина від`їхала від двору. Мати почала кричати, а він почав викликати міліцію. До автомобіля він не підходив, ні з ким не дрався. Через 1-2 хвилини усі ці хлопці сіли в машину та поїхали. Щоб хтось дрався перед їх від`їздом, він не бачив. Потім він поїхав за лікарем, згодом приїхала швидка та забрала бабусю. Вони поїхали за швидкою, а в машині мама розповідала, що від бабусі по лівій стороні відбігав хлопець худорлявий, високого зросту, із залисинами на голові. По опису він зрозумів, що це був ОСОБА_88 . У лікарні мати сказала, що бабусю вдарив ОСОБА_88 . Увесь цей конфлікт тривав приблизно пів години. Кров на голові бабусі він не бачив, оскільки було темно. Раніше у нього з ОСОБА_134 був конфлікт, він знайомий із ним давно. Про причину конфлікту казати не хоче. Не бачив ОСОБА_91 до того дуже давно. Коли він вибіг з двору, два хлопці пробігли близько 5-6 метрів.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що є сестрою потерпілої. В вечорі 08.06.2014 вона з чоловіком ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_93 , племінниця ОСОБА_132 та син кумів ОСОБА_110 на автомобілі чоловіка ВАЗ 2107 поїхали на ставок, де ловили рибу ОСОБА_106 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 та ОСОБА_137 . Там вони трохи посиділи, риба не ловилася, вони випили пива та поїхали до с. Лозова до батьків. Не доїжджаючи двору вона побачила біля їх двору трьох хлопців зі скутерами та її в минулому невістку ОСОБА_125 . Вони одразу, не зупиняючись заїхали у двір. Вона вийшла за двір, щоб спитати у Коноплі, чого вона тут стоїть, оскільки вона тільки менше місяця як пішла від сина. Вона спитала в неї чому вона тут стоїть? Та відповіла що у хлопців зламався скутер. Вона сказала «ти вже відремонтувала скутер? Їзжайте звідси, бо зараз буде їхати ОСОБА_101 ». Вона не прирікалася, а хлопці почали виражатися нецензурно, а вона сказала їм, щоб їхали від їх двору. Через 3-4 хвилини під`їхав син ОСОБА_106 на автомобілі ОСОБА_138 «Шкода». В авто також був ОСОБА_135 , ОСОБА_139 . Чи був із ними ОСОБА_140 вона не пам`ятає. Вони зупинилися, її син та ОСОБА_136 вийшли, спитали що трапилося? Між її сином і Овсянніковими з одного боку та хлопцями, відбулася словесна перепалка. Потім з двору вийшла їх мама та наказала їм йти додому. Хлопці заїхали у двір, а вона з її чоловіком ОСОБА_18 та матір`ю сіли на лавку біля двору. Чоловік казав, що зараз побалакає та прожене хлопців. Він пішов та поговорив з ними. Повернувшись через пару хвилин чоловік повідомив, що хлопці скоро поїдуть, бо за ними повинна приїхати машина. Вони знов сіли на лавку та побачили як до хлопців зі скутерами під`їхала машина, фургон темного кольору. Коли авто під`їхало, вони усі зайшли у двір та вона замотала хвіртку на дріт. Через декілька хвилин (до 10 хв.) та машина під`їхала до їх двору. В цей час вона почула крик з вулиці: «Виходьте! Хто ви такі!?». Після чого вона почула що у ворота б`ється каміння. Вона сказала, що зараз викличе міліцію, та зробила вигляд, що дзвонить в міліцію. На це хтось з вулиці відповів: «Викликай! Я тут сам мент». Ніхто до них не вийшов, після чого авто розвернулося та повернулося до скутерів. Хто саме це кричав та жбурляв каміння вона не бачила. Коли вони від`їхали, з хати вийшов батько та вона розповіла йому що відбувається, що хтось приїхав та викликає їх з двору та жбурляє каміння. Батько пішов до хвіртки, за ним пішла мама, яка прохала його щоб він не виходив. Але батько вийшов на вулицю та став на дорогу навпроти будинку. Мати вийшла за ним та стала поруч. Потім з двору вона побачила, що до них підійшов якийсь хлопець і також вийшла з двору і почала казати щоб вони уїжджали. Зараз їй відомо, що це був ОСОБА_87 . В цей момент вона побачила як з двору виходить ОСОБА_136 і вона щоб не провокувати хлопців, підійшла до нього та почала заводити його у двір. Вона завела його на відстань близько 4-х метрів у двір і почула крик хлопця: «не бий батю!». Вона повернула голову та з двору побачила, що підбігає хлопець одягнений в усьому темному. Темні штани з білими лампасами. Біловіцький був одягнений в білих шортах та у білій футболці. Коли вона обернулася то побачила як цей хлопець, що підбіг, б`є рукою в якій щось було, чи то труба чи то палка, зверху вниз. В цей момент вона почула крик батька « ОСОБА_99 !». Вона одразу побігла до батьків і побачила, що мати лежить на асфальті та хрипить. Батько був біля неї. Два хлопця побігли у бік автомобіля. Вона намагалася робити штучне дихання та привести її до тями, а потім побачила у себе кров на правій руці. В цей момент вибігли сусіди ОСОБА_103 , ОСОБА_89 та ОСОБА_141 . Несвітій сказала лити воду на голову і вони почали лити воду спочатку відрами, потім батько протягнув шлангу. Вони викликали швидку. У ОСОБА_130 вона також на голові побачила кров. Потім приїхав лікар, зробив якісь уколи, потім приїхала швидка, забрала маму і вони поїхали слідом з братом та сином. Вона описала, що це був високий, худорлявий із залисинами хлопець. Син ОСОБА_101 сказав, що це був ОСОБА_88 . Вранці маму забрали до обласної лікарні в м. Харків. Вуличного освітлення у них біля двору немає. Нікого з тих хлопців з якими був конфлікт вона до того не знала і не бачила. Коли ОСОБА_54 розмовляв із батьком, рука в нього була схована позаду нього ніби він щось приховував. Він був сильно п`яний та ліз до батька обійматися та вибачатися. З нею проводилося впізнання за фотографіями та вона впізнала ОСОБА_91 . Їй надавалися фотографії декількох осіб, які не були схожі на ОСОБА_91 . Приїхали вони додому близько 22 годин, плюс-мінус 10 хвилин. Тілесні ушкодження були завдані матері близько 23год. 45хв. Вважає, що о 22 годині ще видно на вулиці доволі добре.
Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що 08.06.2014 вона з чоловіком ОСОБА_142 , донькою ОСОБА_143 , ОСОБА_32 та ОСОБА_144 , їх сином ОСОБА_145 , ОСОБА_122 , ОСОБА_104 та з її батьком ОСОБА_146 відпочивали на ставку с. Золотухівка. Були там приблизно до 22 годин вечора, поверталися на двох машинах. Коли під`їжджали до двора вони побачили біля двору колишню дівчину ОСОБА_113 , ОСОБА_125 з якимись трьома невідомими хлопцями, які були на двох скутерах. Вони заїхали у двір і вийшовши з машини з ОСОБА_144 підійшли до ОСОБА_147 , спитали чи все добре. Також до неї підійшов ОСОБА_101 . ОСОБА_148 сказала, що все добре, хлопці зупинили її попрохали бензину. Галина їй сказала, щоб ОСОБА_148 сідала на скутер та їхала додому. ОСОБА_148 поїхала на скутері від двору, ОСОБА_101 загнав у двір другу машину. Після цього хлопці почали їх обзивати, казали «хто ви тут такі і чому прийшли». Вони їх прохали від`їхати від двору, але хлопці продовжували лаятися і зав`язалася сварка. З двору вийшла свекруха ОСОБА_109 та також попрохала хлопців не сваритися та уїхати від двору, забрала їх у двір і закрила хвіртку. Але хлопці не поїхали, щось вигукували та кричали, щоб вони виходили з двору. Потім вона почула, що хтось з хлопців комусь подзвонив та прохав їхати їм на допомогу, брати ломи, монтировки та їхати на розбірки в с. Лозова. Приблизно через п`ятнадцять-двадцять хвилин до двору під`їхала машина, та їм знову почали кричати «виходьте, ми вас зараз перестріляємо!», чимось кидали по воротах. На всі ці крики прокинувся ОСОБА_149 і пішов за двір, а за ним пішла свекруха. Що вони за двором робили вона не бачила і не чула. Вона в цей момент знаходилася у дворі, біля кухні. Майже одразу за ними з двору вийшла ОСОБА_117 . Через декілька хвилин свекор гучно прокричав « ОСОБА_99 !». Вона одразу вийшла за двір і побачила, що свекруха лежить на дорозі на боці, ногами до хвіртки. Біля неї була ОСОБА_117 та намагалася привести свекруху до тями. Вони з ОСОБА_150 та свекром почали поливати її водою, оскільки свекруха була непритомна. В ході цього ОСОБА_117 крикнула, що у мами кров на голові. В цей час до свекрухи підбігли її чоловік, ОСОБА_101 та ОСОБА_151 , які перед цим погналися за хлопцями, оскільки вони вдарили свекруху. Після цього вона почала викликати швидку. У чоловіка також на голові була кров. Після цього вони обливали водою свекруху та чекали швидку. Швидка забрала свекруху. Потім приїхала міліція. Наступного дня зі слів ОСОБА_152 вона дізналася, що свекруху вдарив ОСОБА_88 . У дворі горіли три лампи, частина світла освітлювала і територію біля двору. На відстані до п`яти метрів можливо було розрізнити обличчя та одяг людини.
Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що 08.06.2018 він відпочивав на Золотухівському ставку зі своєю родиною, жінкою ОСОБА_153 , ОСОБА_13 (брат дружини), його дружиною ОСОБА_16 , сином ОСОБА_15 та кумом ОСОБА_154 - ОСОБА_14 . Відпочивали близько 2-х годин, він нічого в той день не пив спиртного, інші пили пиво. Приблизно о 22 годині вони, на його автомобілі ВАЗ-2107 поверталися додому. При під`їзді до свого дому де живуть його батьки, за адресою АДРЕСА_2 , вони побачили біля їх будинку 4-х осіб. Це були ОСОБА_155 (його старшого сина бувша невістка) та три незнайомих хлопця. Вони призупинилися, та одразу заїхали у двір. Він вийшов з машини та пішов у літню кухню де знаходився близько 10 хвилин. В той час було вже темно, у них біля хати, біля кухні, та на сараї горіли лампи на даху. Через 10 хвилин він вийшов з кухні та почув розмову на підвищених тонах за двором та пішов дізнатися, що там відбувається. Вийшовши з двору він побачив, що його дружина та сестра ОСОБА_156 сварилися чи то з ОСОБА_157 , чи то з хлопцями. Він підійшов до них та запропонував дружині та сестрі зайти у двір, оскільки в нього в той день був день народження і він хотів його відмітити. До них вийшла також теща і також стала їх забирати у двір та вони учотирьох повернулися до двору. Після цього він вирішив поспілкуватися із хлопцями та попрохати вибачення. Він вийшов та почав розмовляти з двома хлопцями, сказав щоб вони не ображалися, а третій хлопець був трохи далі та комусь по телефону казав, що їх тут б`ють та прохав їхати на допомогу. Цей третій був більш випивший, як він пізніш дізнався, що це був ОСОБА_54 . Двоє інших хлопців були більш тверезі. Пізніше дізнався, що прізвище одного з них було також ОСОБА_59 . Він спитав у них «все нормально, без образ?» ОСОБА_158 сказали «без образ» та він пішов до двору. Розмова з ними у нього тривала 10-15 хвилин. Коли він підходив до двору, почув що їде автомобіль. В цей момент хлопці почали кричати щось з приводу виклику на конфлікт. Коли він розмовляв з ними, усі його родичі, які були на ставку із ним, сиділи на лавці біля двору і він їм запропонував зайти у двір. Вони усі зайшли у двір, закрили хвіртку. Машина під`їхала та стала навпроти двору. Хлопці почали з вулиці кричати, щоб вони виходили для продовження конфлікту. На цей галас вийшов тесть ОСОБА_8 , який до того відпочивав у хаті та спитав, що відбувається. Він розповів йому і той пішов до хвіртки. За ним пішли також теща та його жінка ОСОБА_117 . Він за ними не пішов, знаходився чи то у дворі, чи зайшов до кухні. Через 5-10 хвилин він почув крик його дружини з вулиці: «Мама!». Він вибіг на вулицю та побачив, що на з`їзді з асфальту у їх двір лежала теща, а дружина стояла на колінах поруч із нею. Поруч стояв батько. Дружина на його питання сказала, що маму вдарили. В момент, коли він вибіг з двору побачив, що два хлопці біжать з того місця, де лежала мати, у лівий від двору бік, де стояла машина, іномарка, чи-то бус, чи-то невеликий фургон світлого кольору марки «Рено». Він наздогнав того хлопця, який біг по лівій стороні, схопив за футболку, а другий хлопець у цей момент замахнувся чи то прутом, чи то палицею і намагався вдарити та зачепив його «чесанувши» по руці. Той, якого він тримав за футболку кричав «хлопці, допоможіть!». Тут він почув крик дружини : «у мами кров!». Він кинув хлопця та побіг до жінки. Він підбіг та побачив, що теща лежить на спині, а її голова була на руках у ОСОБА_152 , у якої руки були у крові. Потім голову тещі почали зі шлангу обливати водою. Де у неї була рана він не бачив, з переду рани не було. Потім всі почали дзвонити у «швидку». Хтось з хлопців кричав : «доставай рушницю, будемо стріляти !». Потім хлопці уїхали, а вони зайнялися рятуванням тещі. Скільки було часу не пам`ятає, але близько 23-24 години. Потім приїхала «швидка» та забрала тещу, після чого приїхали працівники поліції. Він в той день гнався за особою в темній футболці, темних штанях з білими лампасами. Пізніше він від тестя дізнався, що це був обвинувачений і він вдарив тещу. Другий хлопець, який біг від тещі, був також у темному одязі, по правий бік дороги. Обличчя того хлопця, який біг по лівому боку дороги і якого він наздогнав, він бачив. Впевнений, що це був обвинувачений. По правий бік дороги біг хтось з хлопців, можливо ОСОБА_54 , а можливо хтось інший.
Свідок ОСОБА_18 показав суду, що 4 роки тому, в червні, біля магазину с. Медведівка, близько 14год. 00хв., він зустрівся з ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_31 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 . Вони купили пиво та поїхали на 2 скутерах та мотоциклі до Медведівського ставка, де пили пиво, купалися, приблизно до 16-17 годин. Потім поїхали на ОСОБА_161 ставок, де сиділи в іншій компанії. Потім ОСОБА_88 з ОСОБА_38 , побувши 1-2 години, на мотоциклі останнього, поїхали в напрямку Медведівки. Потім дівчина ОСОБА_162 запропонувала поїхати до неї у кухню. Їх компанія поїхала на машині, а він, ОСОБА_54 , ОСОБА_47 та ОСОБА_163 поїхали на скутерах в с. Лозова. Дорогою вони зупинилися біля магазину, щоб узяти пиво. Потім ОСОБА_164 скасувала приїзд до неї і вони залишилися біля магазину на столі, сиділи та спілкувалися. Посидівши 2-3 години, вирішили їхати додому. Він, ОСОБА_47 , ОСОБА_49 на скутерах поїхали додому в с. Медведівку, а ОСОБА_163 залишився з дівчатами. Вони проїхали з кілометр і в них закінчився бензин в с. Лозова. Потім до них під`їхала ОСОБА_96 на скутері, дала їм 0,5л. бензину, але вони все одно не завели скутер. Було вже 21год. 00хв. - 21год. 30хв., починало сиріти, коли до них під`їхала машина з якої вийшло близько 7 чоловік. ОСОБА_165 жінка почала кричати на ОСОБА_112 «Чого ти тут стоїш? Їдь додому!» Потім почали звертатися до них «Чого ви тут стоїте,їдьте у свою ОСОБА_166 !» Потім вони штовхнули його скутер, від чого він впав. Потім його хтось з чоловіків, який приїхав, штовхнув у груди, а потім вдарив в обличчя рукою. Він не відповів, а люди зайшли у двір. Він підняв скутер, сів на нього і до нього, вийшовши з двору, підійшов чоловік. Зараз знає, що це ОСОБА_59 та попрохав вибачення. Разом із ним була жінка. В цей час ОСОБА_54 узяв у нього телефон та подзвонив чи то Морозу, чи то Білану. Потім ОСОБА_55 із жінкою зайшли у двір, а вони залишилися чекати хлопців, яких викликав ОСОБА_54 . Приблизно о 22год., чи на початку одинадцятої, під`їхала машина «Рено Кенго» ОСОБА_167 та під`їхала до них. Вони стояли на відстані близько 20м. від хвіртки двору тих людей. З авто вийшли ОСОБА_168 та ОСОБА_58 , а також ОСОБА_82 та ОСОБА_169 . Вони відчинили двері авто. Він здається з ОСОБА_170 грузили скутер, а ОСОБА_54 пішов до двору тих людей. Вони погрузили скутер і він пішов забирати ОСОБА_57 , щоб їхати додому. Усі інші особи з їх компанії також були поруч із «Рено». Він догнав ОСОБА_57 , який був приблизно в 5 метрах від людей з тієї компанії. Їх було близько 4-х осіб. Вони стояли з бік траси, біля воріт. Чи спілкувалися ці особи з ОСОБА_46 , він не пам`ятає. Забрати ОСОБА_57 йому не вдалося, той казав, що бажає попрохати вибачення, чи то попрощатися. Він пішов до авто, а ОСОБА_54 залишився. Коли він ще не дійшов до машини, почув якісь крики з того боку, де залишився ОСОБА_54 , що конкретно кричали, не пам`ятає. Він обернувся і побачив, що біжать люди, ОСОБА_54 позад нього, а за ним бігли люди з двору, близько 4-5 чоловік. Він підбіг до машини та почув, що ОСОБА_88 кликає його на допомогу. Він побачив, що біля автомобіля ОСОБА_59 б`є ОСОБА_91 . Він їх розтягнув. ОСОБА_88 залишився із ним, а ОСОБА_59 кудись подівся. В цей час він чув, як ОСОБА_73 кричав: «Машину не чіпайте!». Потім обидві компанії стали в рядки, одна проти іншої. Потім хтось крикнув з того боку «тещі погано!» і вони усі побігли до двору, а вони окрім ОСОБА_51 , який поїхав на скутері, залізли в буса та поїхали в Медведівку. Вони поїхали в кафе, де сиділи близько години. Приблизно через годину-півтори приїхала міліція. Серед міліціонерів був його знайомий ОСОБА_171 . На його питання той відповів йому, що приїхали за ОСОБА_80 . Вони підійшли до ОСОБА_57 , він не хотів із ними їхати і вони усі разом поїхали на «Рено» до Кегичівського райвідділку, де їх по черзі опитували, потім вже в вечорі наступного дня відпустили. Світло горіло лише у дворі, біля двору світла не було. Силует людини можливо було розібрати з 10 метрів, а обличчя з 1-1,5 метрів. У вересні 2014 року він писав заяву про те, що він бачив, як ОСОБА_54 махнув рукою і жінка впала. Цю заяву він писав на прохання ОСОБА_91 , який попрохав написати те, що він пам`ятає. В той день він та ОСОБА_88 були в адекватному стані. Біловицький був п`яніший за них. Коли він йшов від двору, де залишався ОСОБА_54 , біля нього ніхто не пробігав, в тому числі і ОСОБА_88 . Білана він побачив біля буса, де його бив ОСОБА_55 . Біловицький біля відділку поліції шкутильгав.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що два чи три роки тому, влітку, він знаходився в с. Медведівка і ОСОБА_172 зателефонував ОСОБА_87 з телефону ОСОБА_173 та сказав, що в них зламався скутер, попросив знайти машину і забрати скутер. ОСОБА_174 подзвонив ОСОБА_175 та домовився з ним за машину. В нього міні бус. Вони з ОСОБА_176 пішли до ОСОБА_177 , сіли в машину, також окрім ОСОБА_178 був його брат ОСОБА_168 і учотирьох поїхали в с. Лозова, де побачили словесну перепилку між мешканцями с. Лозова та с. Медведівка. Було вже близько 22 години, тому видно було дуже погано. З с. Лозова було близько 5 осіб, а з с.Медведівка були ОСОБА_87 , ОСОБА_179 і ОСОБА_59 . Вони вийшли з машини, а жителі с.Лозова зайшли у двір. Мороз ОСОБА_180 від`їхав від двору на відстань приблизно 150 метрів та почали грузити скутер. З ними грузили ОСОБА_174 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 та ОСОБА_183 . Були усі крім ОСОБА_21 , який з`ясовував стосунки з людьми, які зайшли у двір, намагався покликати їх із двору. Він кричав та кидав каміння у ворота. Вони погрузили скутер, хотіли поїхати додому та ОСОБА_17 пішов забирати ОСОБА_57 від двору. Через деякий час вони почули крики і всі побачили як жителі с. Лозова гнали ОСОБА_184 та ОСОБА_17 від двору до машини. Їх було близько 5 чоловік, в руках у одного був металевий лом. Справа дійшла до бійки, якщо б ОСОБА_185 не вихопив цей лом. Після цього потерпілі пішли до свого двору, а вони окрім ОСОБА_181 (який поїхав скутером), сіли в машину та поїхали в с. Медведівка. Дорогою ОСОБА_186 казав, що він випадково вдарив бабусю кулаком. ОСОБА_88 чомусь казав, що його посадять, чому він так казав, він не знає. Вони зупинилися біля місцевого бару, а через деякий час приїхала міліція. З`ясувалося, що туди де вони були, приїжджала швидка допомога. Він пішов додому зі скутером ОСОБА_62 , а вранці дізнався, що ті, хто залишився, до ранку були в міліції. ОСОБА_55 їм телефонував два рази, другий раз сказав, що буде бійка, і щоб вони їхали скоріше. Усі того дня, окрім ОСОБА_178 та можливо ОСОБА_187 були випивши. Освітлення біля двору та у дворі не було, була суцільна темрява. У них, коли вони приїхали, в руках нічого не було. ОСОБА_186 був у стані сп`яніння. Коли вони пішли до машини, біля двору залишився лише ОСОБА_54 . Після того як вони погрузили скутер, ОСОБА_55 пішов за Біловицьким Д. Жителі с. Лозова вдарили ОСОБА_188 та машину ОСОБА_177 . Біловицький, коли вони вже їхали казав, що хотів вдарити діда, але той ухилився і він випадково вдарив бабусю. Він декілька разів це повторив, перший раз в автомобілі у присутності і усіх та вже коли вони приїхали, біля бару. Тоді були присутні власник кафе ОСОБА_189 , ОСОБА_190 та усі, ті хто приїхав з ними. Зі слів ОСОБА_57 , ці люди його образили і він хотів помститися. Чим образили, він не казав. Білан нічого про участь у бійці не казав. Після того, як ОСОБА_17 пішов забирати ОСОБА_57 , через приблизно 5 хвилин він почув жіночі крики: «Хто вдарив бабусю?!! ОСОБА_191 цей час від їх компанії ніхто не відходив. Білан з приводу слів, що його посадять вказав, що у нього в той період були непорозуміння з керівником на роботі і вони казали, що його посадять, і він розумів, що це буде другою неприємністю, пов`язаною із міліцією.
Свідок ОСОБА_20 надав суду свідчення згідно яких, 08.06.2014 він з братом ОСОБА_192 їхали з ОСОБА_44 на авто ОСОБА_42 , яка належить йому та заїхали в с. Меліховка до його тестя. З с. Меліховка, близько 23 години вони приїхали додому, збиралися на риболовлю. Приблизно в цей час йому подзвонив ОСОБА_88 і сказав, що йому подзвонив ОСОБА_59 та попрохав приїхати в с. Лозова та забрати мопед. Вони з братом ОСОБА_193 забрали ОСОБА_91 та ОСОБА_194 , вони як раз йшли зі ставка. Після цього вони учотирьох поїхали до с. Лозова за мопедом. Приїхавши в ОСОБА_195 , вони побачили в районі двору потерпілих, ОСОБА_196 , ОСОБА_197 та ОСОБА_173 . Біля них були також незнайомі люди, чоловіки, у кількості приблизно 7 чоловік. Коли вони до них наблизився, ті чоловіки побігли у двір. Брат, який керував автомобілем, розвернувся біля цього двору і під`їхали до ОСОБА_57 , ОСОБА_51 та ОСОБА_50 . Вони погрузили мопед в машину, а ОСОБА_54 пішов до двору і лаявся з тими хлопцями, які зайшли у двір. В цей час ОСОБА_17 пішов забирати ОСОБА_57 , бо той був випивший, спиртне відчутно вплинуло на його поведінку. ОСОБА_47 сидів на мопеді біля задньої частини машини, з іншої сторони машини стояв ОСОБА_168 , ОСОБА_198 та ОСОБА_169 . Він був біля ОСОБА_51 . Вони стояли розмовляли. Потім йому зателефонувала дружина та він сів на пасажирське сидіння та розмовляв хвилин 5 із дружиною. Коли вийшов з машини він побачив, що бігли ОСОБА_87 , ОСОБА_59 , а за ними бігли ті хлопці, які були у дворі. Їх було від семи до десяти чоловік. Один з цих хлопців підбіг до ОСОБА_51 та збив його з мопеда і він почув, як на землю впала монтировка. Той хлопець, що вдарив, відскочив, а ззаду нього підбіг інший хлопець з ломом та замахнувся по ньому. Він ухилився та цей хлопець двічі вдарив великим ломом по машині. Потім цей хлопець з ломом побіг на водійський бік автомобіля та накинувся на брата, ОСОБА_199 , замахнувся на нього ломом, але брат встиг вихопити в нього лом. В цей же час хтось бився позаду автомобіля. Брат гукнув йому, щоб він відігнав машину, щоб її ще більше не побили. Ті хлопці почали відбігати від автомобіля, а він почав їхати. Біловицький, ОСОБА_55 , ОСОБА_88 , ОСОБА_73 ускочили в автомобіль та вони поїхали. ОСОБА_47 на мопеді їхав попереду, бо в нього не горіло світло на мопеді. Вони одразу поїхали в с. Медведівка. По дорозі ОСОБА_88 казав, що бився з якимось здоровим хлопцем. Приїхавши в с. Медведівка, вони заїхали в кафе. Там ОСОБА_54 казав, що когось вдарив. Потім приїхала міліція і забрала ОСОБА_57 . Вони усі також поїхали до міліції у Кегичівку, де усіх допитували. Коли ОСОБА_54 пішов до двору, його автомобіль стояв далеченько від двору, двадцять чи більше метрів. Хто саме біг від двору, що це були ОСОБА_55 та ОСОБА_54 , він побачив коли вони вже підбігли до машини. Де в цей момент був ОСОБА_88 , він не бачив. Тоді було темно, вуличного освітлення не було. Від автомобіля він не бачив, що відбувається біля двору, де були ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , було лише чути звуки сварки. Коли бігли ОСОБА_55 з ОСОБА_46 , разом з ними, чи перед ними, ніхто не біг. Білана серед них не було. За ними бігли невідомі хлопці з двору. Білан він думає, що в цей момент стояв біля машини. Тих , хто біг з боку домоволодіння потерпілих, він не бачив, серед них ОСОБА_91 не було. Біловицький біля кафе казав «що він хотів вдарити мужика, а потрапив у бабу». Їхати з робітниками міліції він не хотів. Вже після тих подій, хтось у їхньому колі, в спілкуванні казав, що жінку вдарив ОСОБА_54 .
Свідок ОСОБА_21 показав суду, що приблизно чотири роки тому о 23 годині влітку, приблизно в червні, він відпочивав на ставку Лозівському в с. Лозова, пили пиво. Там він був з ОСОБА_32 і ОСОБА_33 . Приблизно о 21 годині вони на двох мопедах з ОСОБА_17 та ОСОБА_181 поїхали до магазина в с. Лозова. Навпроти магазину вони попили пиво з двома дівчинами та потім вирішили їхати додому в с. Медведівка утрьох на двох мопедах. Один з мопедів, на якому він їхав з ОСОБА_45 , зламався. В цей момент їм на зустріч їхала дівчина ОСОБА_155 на скутері. Вона зупинилася і запропонувала їм бензину. В цей час до них під`їхали два автомобіля білого та сірого кольору. З машини вийшов ОСОБА_101 , прізвище не знає, який раніше зустрічався з цією ОСОБА_200 . Вони почали між собою з`ясовувати стосунки. До них хтось також підійшов з цих автомобілів, це був високий чоловік. Цей чоловік вдарив ОСОБА_173 . Потім, коли з`ясували, що вони випадково спілкувалися з ОСОБА_201 , конфлікт припинився. Він взяв у ОСОБА_173 телефон та зателефонував ОСОБА_202 та попрохав допомоги. Білан сказав, що знаходиться біля ОСОБА_167 у якого є авто Рено-Кенга і він попрохає ОСОБА_203 приїхати за ними, щоб забрати їх разом зі скутерами. Коли машини заїхали у двір, знову виник конфлікт, словесна перепалка між ними та людьми, які приїхали на автомобілях. З двору вийшли чоловік і жінка, хазяїн будинку та казали що вони « ОСОБА_204 приїхали в ОСОБА_195 з`ясовувати стосунки ». Він, ще раз зателефонував ОСОБА_205 і той повідомив, що вони вже під`їжджають. Він сказав, ОСОБА_205 , щоб той узяв із собою «вили чи ломи» для самооборони, оскільки люди з двору почали активно на них реагувати. Чоловік із жінкою, які вийшли з будинку продовжували кричати, щоб вони їхали від їх двору. Він з ОСОБА_206 підійшли до них і почали пояснювати, що в них зломався мопед і що по них зараз приїде допомога і вони уїдуть. Вони стояли у чотирьох біля двору і розмовляли. З боку ОСОБА_207 він побачив, що під`їжджає Рено-Кенга, який вони чекали. Автомобіль розвернувся, за кермом був ОСОБА_168 , який сказав ОСОБА_208 , щоб той грузив мопед і той пішов грузити мопед, метрів за 30 від того місця де вони стояли. ОСОБА_209 він залишився біля двору з чоловіком та жінкою. Хтось із двору також брав участь у розмові, але хто саме він не пам`ятає. Через приблизно 2 хвилини до нього підійшов ОСОБА_55 та почав забирати його у бік автомобіля. Він сказав, що зараз попрохає пробачення у людей і прийде. ОСОБА_55 розгорнувся та пішов до авто, а він знову підійшов до цих людей. Він сказав чоловіку «пробачте» та хотів покласти йому руки на плечі. Жінки стояли поруч з чоловіком, праворуч від нього. Більше поруч із ними нікого не було.Поруч із хвірткою хтось стояв, але в темряві він не бачив хто саме. У дворі горіло якесь світло, але за двором воно освітлювало дуже слабо, можна було бачити максимум на один два метри. Коли він підійшов до чоловіка і поклав йому руки на плечі, щоб обійняти, чоловік його відштовхнув і сказав «їдьте вже звідси». В цей час з канави, яка проходить біля двору, вискочив ОСОБА_169 і наніс удар у бік за спиною чоловіка. Люди, які стояли біля хвіртки, точніше один чоловік, побіг в напрямку автомобіля, тільки з іншого боку дороги. Наслідки удару, який наніс ОСОБА_88 , по кому він попав і чи попав взагалі він не бачив. Той чоловік побіг за ОСОБА_134 , здається у нього в руках щось було, але точно сказати не може. Він одразу ж також розвернувся та пішов до автомобіля по правому боку дороги. З лівого боку від нього він почув звуки бійки. Хто дрався він не бачив, оскільки там було темно. Він обійшов автомобіль і став поперед нього, де на мопеді сидів ОСОБА_47 . Біля автомобіля також відбувалися якісь події. Якийсь хлопець наносив якоюсь залізякою удари по автомобілю. ОСОБА_168 забрав у нього цю залізяку. Потім він побачив на дорозі ОСОБА_210 , ОСОБА_173 , ОСОБА_211 , які швидко пересувалися з канави, що розташована біля двору. Пізніше ОСОБА_55 розповів, що у тій канаві били ОСОБА_212 і він його забрав звідти. Він побачив, як у їх бік ідуть люди з двору, приблизно чотири чоловіка. Потім ті люди побігли назад. Потім він чув що вони кричали, що бабусі погано. Після того вони сіли в автомобіль, ОСОБА_179 на мопед і поїхали в с. Медведівка до кафе. По дорозі ОСОБА_88 казав «якщо щось то мене там не було». Чи розповідав він про щось по дорозі, не пам`ятає. ОСОБА_39 з ОСОБА_55 достали мопед з авто і ОСОБА_39 покатив його додому до ОСОБА_55 . А вони зайшли до кафе, де пили пиво. Потім приїхала поліція і забрала їх на тому ж авто в райвідділ міліції в Кегичівку. Там усіх допитували по черзі. Він сидів біля чергової частини, ще ніхто не розумів що відбулося, думали що їх привезли до міліції з приводу хуліганства. Він на допиті розповів все так, як відбувалося. Білан наносив удар, який він бачив, якимось предметом, але куди прийшовся удар не бачив. Після міліції він з ОСОБА_55 , ОСОБА_47 та двома ОСОБА_213 поїхали до того будинку, де відбулися події, щоб вибачитися та дізнатися про наслідки, оскільки в міліції їм нічого не розповідали. Чоловік з яким він розмовляв вночі вийшов та розповів, що у дружини розбита голова і її забрала швидка, сказав не знає, чи вона виживе. Спитав чому ОСОБА_88 не приїхав. В той день він пив домашнє вино та пиво. Він вважав, що був у стані середнього сп`яніння. Чи казав він вдень потерпілому, що саме він вдарив його дружину, він не пам`ятає. В автомобілі, коли вони їхали, він хлопцям такого не казав. Чи знайомі його батько чи дядько з начальником відділу поліції, він не знає. В поліції він спочатку казав, що можливо він завдав тілесні ушкодження жінці, відштовхнувши її. Ще комусь, він такого не казав. Розповідав про це поліції, бо думав що у жінки нічого страшного. Не може пояснити, чому казав на себе такі слова, можливо тому, що був випивший.
Свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що приблизно влітку 2015 року вони знаходилися вдома, в селищі Лозова, поралися по господарству. Приблизно о 22год. - 23год., коли на вулиці було вже темно, вони почули з вулиці як хтось кричав, лаявся, гуркав у ворота. З будинку вийшла дружина, спитала у нього що відбувається, він сказав, що щось відбувається у сусідів. В цей момент вони почули, як донька сусідів декілька разів гучно вигукнула « ОСОБА_214 ! Маму вбили!». Дружина вийшла за двір, а за нею вийшов він. Вийшовши він побачив, що на асфальті лежить тьотя ОСОБА_99 (сусідка), вдовж асфальту, а ОСОБА_215 сиділа біля неї, та тримала її за голову. У тьоті ОСОБА_216 була розсічена губа та голова була розбита з лівого боку. Його дружина запропонувала полити їй на голову холодну воду. Дядя ОСОБА_217 приніс відро води, а потім з двору протягнув шлангу. Спочатку тьотя ОСОБА_99 лежала як мертва, а потім кашлянула та з рота в неї пішла піна з кров`ю. Її продовжували обливати водою, та вона порухала рукою та пальцями. Потім вони перенесли її під двір, на траву. Пізніш привезли фельдшера, він приносив нашатир. Потім викликали швидку, а через деякий час приїхала міліція і вони розійшлися. Освітлення було лише з двору ОСОБА_53 . Усі вигуки та лайка були близько 10-20 хвилин. Світло у дворі ОСОБА_53 горіло біля сараю та біля хати. Лампа, що біля сараю знаходилася близько 3-4 метрів від воріт, на висоті близько 2.5 метра. Їх подвір`я розташоване приблизно на відстані 45-50 метрів від подвір`я ОСОБА_53 , не навпроти, а зміщене. Вуличного освітлення у них тоді не було. Ліхтар у дворі ОСОБА_53 з їх двору видно, але їх подвір`я він не освітлює. Бійки він того вечора не бачив. Коли вони вийшли з двору, то побачили лежачу т. Катю, біля неї сиділа донька ОСОБА_215 . Коли ОСОБА_215 сказала «несіть воду», одразу з відром води вийшов дядя ОСОБА_217 . З того моменту, як вони вийшли з двору і до того моменту, як вони переклали тьотю ОСОБА_218 на траву, пройшло близько 20 хвилин. Незнайомих осіб він того вечора не бачив. ОСОБА_219 він міг бачити на відстані не більше 5 метрів. У бік ОСОБА_207 він чув як працював двигун автомобіля. По звуку це був легковий автомобіль, але він його не бачив. Через якийсь час звук двигуна припинився, мимо них цей автомобіль не проїжджав.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що 8 червня, приблизно 4 роки тому, вона знаходилася дома у себе в хаті. Було приблизно 22год. 40хв. 22гож. 50хв., вона почула якийсь шум та скандал з вулиці. Потім її дитина заснула і приблизно через пів години шум ще збільшився і вона вийшла з хати. Вийшовши вона почула якусь нецензурну лайку, потім гуркіт впавшої залізки та крик сусідки ОСОБА_220 « ОСОБА_221 вбили!». Приблизно через хвилину вона пішла до хвіртки і її окликнув чоловік ОСОБА_89 , спитавши «Ти куди?». Вони удвох вийшли з двору та пішли до двору сусідів ОСОБА_53 . Біля їх двору вона побачила лежачу на дорозі тьотю ОСОБА_218 , поруч із нею сиділа навприсядки донька ОСОБА_215 . У ОСОБА_220 на руках вона побачила кров, коли та витягла руки з під голови матері. Галя сказала «Допоможіть!». Вона сказала, що треба воду. Одразу ж з двору з`явився дядя ОСОБА_217 , чоловік тьоті ОСОБА_216 з відром води та черпаком. Вона стала поливати голову тьоті ОСОБА_216 . Через декілька хвилин вона заворушила рукою, потім в неї почалися рвотні позиви і вона вирвала кров`ю. Вона почала викликати швидку, а вони хвилин 40 поливали тьотю ОСОБА_218 водою. Потім її пересунули на ковдру. Потім привезли медсестру, яка вколола якісь уколи, після чого приїхала «швидка» і її забрали. Коли вже вона рвала, її повернули і вона побачила кров на голові тьоті ОСОБА_216 . Від їх двору до двору ОСОБА_53 близько 30 метрів. Інших осіб окрім ОСОБА_53 біля їх двору вона не бачила, бійки не бачила. Освітлення йшло з двору ОСОБА_53 , де горіли дві лампи на сараї та біля кухні. Подвір`я ОСОБА_53 огороджено парканом, хвіртка була відкрита. ОСОБА_219 в той вечір і в тому місці вона могла розгледіти приблизно на відстані 10 метрів. Одним оком вона взагалі не бачить з трьох років.
Свідок ОСОБА_222 пояснив суду, що працював слідчим ОСОБА_223 ,знаходився у групі по розслідуванню кримінального правопорушення, а саме завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_224 . Приблизно 4 роки тому, було темно, ввечері йому повідомили про те, що хтось побився. Коли група приїхала на місце, там була потерпіла сторона, близько п`яти осіб. Потерпілі повідомили, що конфлікт почався через якусь сварку, точно не пам`ятає. Хто саме вчинив злочин йому не казали. Казали що була компанія в якій був ОСОБА_54 . Вони поїхали в с. Медведівка та заїхали в кафе, де знайшли ОСОБА_57 та інших хлопців з його компанії. Вони запропонували їм проїхати до райвідділу, ті погодилися та поїхали. При допиті доньки потерпілої вона казала, що може впізнати того, хто вдарив. Про те, що жінку вдарив ОСОБА_88 , йому повідомив ОСОБА_54 . Спочатку вони думали, що злочин вчинив саме ОСОБА_49 , тому спочатку його не допитували. Як слідчий він проводив впізнання за фотознімками за участі доньки потерпілих, вважав що так буде краще, щоб не накалювати становище. На той час він працював дуже короткий час, близько року чи півтора, це була його перша справа з розслідування тяжкого злочину. Де він узяв фотокартки, які пред`являлися на впізнанні разом з фото ОСОБА_91 , він не пам`ятає. Він взагалі вважав, що не важливо, чиї фото пред`являються для впізнання, окрім фото ОСОБА_91 . Слідчий експеримент проводився і у дворі потерпілих і поруч з двором. Він проводив впізнання із застосуванням фото ОСОБА_91 вже після того, як потерпілий сказав, що це він вдарив його жінку, бо вважав, що таким чином він розширить коло свідків. Спочатку думали, що злочин вчинив ОСОБА_54 , оскільки хлопці з компанії в якій був ОСОБА_88 , вказували, що злочин скоріш за все вчинив ОСОБА_54 і він був ближче всіх до потерпілої. Не вказував прізвища в протоколах впізнання, оскільки вважав це не потрібним.
Свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що є підприємцем, орендує водоймище в с. Золотухівка. Чотири роки тому, в червні, на свято ОСОБА_36 ,на водоймище яке він орендує, приїжджали ОСОБА_225 з дружиною. Він бачив, як вони вживали там алкогольні напої у великих кількостях, після чого знаходилися у важкому стані алкогольного сп`яніння. Вони вели себе тоді неадекватно, витягували його з автомобіля, а потім пообіцяли, що наступного дня вибачаться, але не приїхали. Наступного дня йому подзвонив дільничний інспектор ОСОБА_226 та попрохав під`їхати до нього в Кегичівку. Шляхом слідування до нього він підібрав із собою батька ОСОБА_91 , який розповів, що його сина та інших хлопців забрали в міліцію через сварку з кимось у с. Лозова. Біля райвідділу він побачив ОСОБА_211 , двох братів ОСОБА_43 , ОСОБА_57 , ОСОБА_47 та ще двох. Коли вони до хлопців підійшли, він у них спитав «що трапилося?». Біловицький сказав, що «напевно бабці потрапило», та поскаржився, що у нього болить рука від удару по бабці. Він одразу запропонував їм поїхати, врегулювати конфлікт до потерпілих. Після чого він пішов до дільничного та від нього дізнався, що хлопці були у с. Лозова і під час знаходження там, хтось із них ненавмисно вдарив бабусю. Авто Морозів «Кенго» був ушкоджений, чимось важким у задній частині, та незначно ушкоджений спереду.
Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що працює старшим інспектором, черговим сектору реагування патрульної поліції Кегичівського відділення поліції. Влітку 2014 року знаходився на чергуванні . Зателефонував чоловік та повідомив, що його дружині інший чоловік завдав тілесні ушкодження. Прізвище заявника, на скільки він пам`ятає було ОСОБА_77 . Він дав команду оперативній групі виїхати на місце. По кожній заяві він повинен написати рапорт, що і зробив. Чоловік називав прізвище особи, яка завдала ушкодження його дружині, але він це прізвище не пам`ятає . Це прізвище точно не ОСОБА_88 , можливо ОСОБА_54 .
Свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що приблизно в 2014 році працював в поліції, перебував у складі СОГ. З ним у групі були слідчий ОСОБА_222 та о/у ОСОБА_227 . Прізвище водія не пам`ятає. Надійшов виклик до чергової частини з с. Лозова. Після опівночі надійшло повідомлення від чоловіка про отримання тілесних ушкоджень дружиною. Він розповів, що біля домоволодіння цього чоловіка виник конфлікт та хтось з молодих хлопців завдав тілесні ушкодження його дружині. Чоловік казав якесь прізвище, вказуючи що той хлопець вдарив його дружину. Але прізвище його він не пам`ятає . На скільки він пам`ятає , освітлення за двором не було. Він відбирав заяву у чоловіка за 50 років у дворі. Частина двору освітлювалася так, що він міг писати без додаткового освітлення.
Свідок ОСОБА_25 пояснив у судовому засіданні, що в червні 2014 року він знаходився в кафе в с. Медведівка. Було приблизно 21:30, він із знайомими був в кафе. Туди ж приїхали хлопці ОСОБА_174 , ОСОБА_228 , ОСОБА_87 , ОСОБА_58 , ОСОБА_168 , ОСОБА_179 і ОСОБА_82 . Він почав із ними спілкуватися і вони розповіли, що між ними і якимось людьми в с. Лозова відбулась бійка. ОСОБА_186 сказав, що він вдарив жінку. Чому він це зробив і подробиць не розповідав. Хлопці були на підпитку. Потім приїхали співробітники поліції забирати ОСОБА_197 , посадили його в своє авто, а він, разом з іншими на авто «Рено» поїхали слідом. До ранку вони стояли біля райвідділу, а вранці їх почали по черзі викликати до райвідділку. З ОСОБА_46 і ОСОБА_134 у нього добрі стосунки. Біловицький є його однокласником, тоді він був в нетверезому стані, як і інші.
Експерт Харківського ОБСМЕ ОСОБА_229 , будучі безпосередньо допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу та надав відповідні висновки у даному кримінальному провадженні. Проводив експертизу за даними медичної документації. Згідно документації у потерпілої була травма голови та забійна рана губи. Травма губи утворилася від ударної дії, від падіння утворення такої рани мало ймовірно. Удар у праву тем`яну область голови, скоріш за все було нанесено зверху вниз. Удар в ліву частину голови до такої травми призвести не міг. Даних про нанесення удару в ліву частину голови немає. Дані в історії хвороби про гематому лівої скроневої області свідчать про так звану зону протиудару, який формується в лівій частині, від удару з права. Удар , що слугував причиною тілесного ушкодження, яке призвело до тяжких наслідків було завдано у правий бік.
Виходячи з вищенаведених доказів міськрайонний суд справедливо констатував, що ні потерпілий ОСОБА_13 , а ні допитані судом свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 не бачили моменту нанесення удару ОСОБА_12 , тобто не були безпосередніми очевидцями факту, на підтвердження якого були залучені органом обвинувачення у якості свідків. З їх показань вбачається, що у вечері близько 22год.- 23год. 08.06.2014 біля буд. АДРЕСА_1 між двома компаніями, особи яких перебували в стані алкогольного сп`яніння, з невстановлених підстав, виникла словесна сварка. В ході якої ОСОБА_12 було завдано удар від якого вона отримала тяжке тілесне ушкодження.
Суд першої інстанції достатньо повно і аргументовано у вироку (т.8 а.с.29) проаналізував ці докази і прийшов до справедливого висновку зазначеного вище.
Крім того, міськрайонний суд критично поставився до показань ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 у тій частині, що вони нібито бачили, як від того місця, де лежала ОСОБА_12 відбігали дві особи і навіть встигли розгледіти у подробицях їх одяг, посилаючись на наведені вище показання потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився поруч із дружиною у момент нанесення їй тілесного ушкодження та показання зазначених осіб, які в той час знаходилися у дворі. Наведена судом першої інстанції аргументація не викликає, у колегії суддів сумніву у її правильності.
На думку колегії суддів показання свідка ОСОБА_18 , які він надав суду спростовують факт знаходження обвинуваченого біля ОСОБА_12 , в момент завдання їй тілесного ушкодження і підтверджують показання ОСОБА_11 проте, що він весь час перебував біля автомобілю. Крім того, цей свідок стверджує, що бачив, як ОСОБА_21 махнув рукою і жінка впала і підтвердив про написання відповідної заяви за проханням ОСОБА_11 .
На підтвердження показань вищезазначеного свідка суд першої інстанції справедливо звернув увагу на свідчення ОСОБА_19 , який вказав, що разом із ним грузили у бус скутер « ОСОБА_174 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 та ОСОБА_183 . Були усі окрім ОСОБА_21 , який з`ясовував стосунки з людьми і саме ОСОБА_17 пішов забирати ОСОБА_57 від двору, а через деякий час вони почули крики і всі побачили як жителі с. Лозова гнали ОСОБА_184 та ОСОБА_17 від двору до машини.
Звернув увагу суд першої інстанції і на показання свідка ОСОБА_20 , який пояснив суду, що « ОСОБА_47 сидів на мопеді біля задньої частини машини, з іншої сторони машини стояли ОСОБА_185 , ОСОБА_19 та ОСОБА_230 . Він був біля ОСОБА_51 …Потім йому зателефонувала дружина та він сів на пасажирське сидіння та розмовляв хвилин 5 із дружиною. Коли вийшов з машини він побачив, що бігли ОСОБА_87 , ОСОБА_59 , а за ними бігли ті хлопці, які були у дворі… ОСОБА_91 серед них не було.» Отже і цей свідок підтвердив показання як свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , так і пояснення ОСОБА_11 , який заперечував не тільки факт вчинення інкримінованого правопорушення, а і навіть факт його знаходження поруч із потерпілою, в момент отримання нею тілесних ушкоджень.
За результатами аналізу показань ОСОБА_21 у сукупності з іншими доказами, суд першої інстанції оцінив їх критично, зазначивши, що вони не відповідають об`єктивним даним та іншим доказам по справі. Так, цей свідок з його ж показань, не бачив момент нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_12 . Крім того, він є зацікавленою особою, оскільки із самого початку був як ініціатором конфлікту так і безпосереднім учасником подій, які призвели до завдання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також був особою, на яку частина допитаних у суді свідків вказували як на того, хто міг вчинити дане кримінальне правопорушення та того, хто особисто розповідав про його вчинення ним же самим.
Крім того, суд першої інстанції у вироку (т.8 а.с.30) достатньо повно навів аналіз показання даного свідка про те, що той нібито бачив, як ОСОБА_11 «наніс удар у бік за спиною чоловіка», вказавши при цьому, що «наслідки удару, який наніс ОСОБА_88 , по кому він попав і чи попав взагалі він не бачив» і справедливо, на думку колегії суддів визнав їх недостовірними через наявність суттєвих протиріч та невідповідність іншим доказам, зокрема показанням свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , ОСОБА_25 да й потерпілий ОСОБА_8 стверджував, що наступного дня після подій біля райвідділу міліції, ОСОБА_21 почав кричати «це я вашу жінку вдарив!»
Оцінюючи вищезазначені розбіжності у показаннях свідків, колегія суддів приймає до уваги той факт, що за свідченням всіх осіб обох сторін, усі вони перебували у стані алкогольного сп`яніння різного ступеню, оскільки у той день відмічали свято «свято Трійця», а сім`я ОСОБА_231 ще й день народження тому не могли об`єктивно оцінювати все те, що відбувалось.
Зі свідчень слідчого Кегичівського РВ, ОСОБА_232 , який займався розслідуванням даної справи випливає, що хлопці з компанії в якій був ОСОБА_88 , вказували на Біловицького як особу яка скоріш за все вчинила цей злочин.
Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_25 , який в суді заявив, що коли він знаходився в кафе в с. Медведівка, туди ж приїхали хлопці ОСОБА_174 , ОСОБА_17 , ОСОБА_233 , ОСОБА_182 , ОСОБА_185 , ОСОБА_181 і ОСОБА_19 і розповіли, що між ними та якимись людьми в с. Лозова відбулась бійка. Зі слів ОСОБА_21 саме він вдарив жінку.
І навіть сам ОСОБА_21 в суді підтверджував, що відмовився від своїх первинних показань в поліції лише після того як дізнався про тяжкість завданих тілесних ушкоджень.
Суд першої інстанції у вироку (т.8 а.с.31) підставив під сумнів показання потерпілого ОСОБА_8 у зв`язку з їх непослідовністю та суперечливістю. Так, під час слідчого експерименту, проведеного 03.07.2014 року на досудовому слідстві, ОСОБА_8 зазначав, що коли він вийшов на вулицю зі свого подвір`я, за ним вийшла його дружина, ОСОБА_12 , яка стала праворуч від нього, після чого до них спочатку підбіг хлопець у світлій футболці та вигукнув «не бийте батю», після чого підбіг хлопець одягнутий у чорну футболку і чорні штани, який «правою рукою достав якийсь металевий предмет та повз ОСОБА_8 , перед обличчям наніс удар дружині по голові в ліву частину». Аналогічні покази ОСОБА_8 надав і під час другого слідчого експерименту за його участі 01.09.2014, але вже вказуючи прізвище особи яка нанесла удар дружині, а саме прізвище ОСОБА_11 , вказавши, що коли він підбіг «то з заду за спини відвів праву руку та вдарив ОСОБА_12 з верху вниз». Крім того, такі ж пояснення цей потерпілий надавав і в апеляційній інстанції.
Проте, як відмічає суд першої інстанції, ці показання ОСОБА_8 суперечать висновкам судово-медичної експертизи та поясненням судово-медичного експерта ОСОБА_229 , який в судовому засіданні пояснив, що удар ОСОБА_12 було завдано у праву частину голови. Дані з історії хвороби про гематому лівої скроневої області свідчать про так звану зону протиудару, який формується в лівій частині, від удару з права. Удар , що слугував причиною тілесного ушкодження, яке призвело до тяжких наслідків було завдано у правий бік.
Аналізуючи ж показання ОСОБА_8 в частині того, що ОСОБА_11 нібито наніс удар по голові його дружині підбігши до них з лівого боку, при цьому тримаючи металевий предмет у правій руці, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний ОСОБА_8 механізм завдання тілесного ушкодження не міг призвести до ушкодження у правій частині голови потерпілої, оскільки для цього особа що наносила удар, повинна була забігти до потерпілої з іншого боку. В судовому ж засіданні ОСОБА_8 також вказав, що «по лівому кювету до них підбіг інший хлопець… зараз знає, що це Білан. Права рука в нього була за спиною. В ній він помістив якийсь предмет довжиною 40-50см., чи то палиця, чи то труба. Цим предметом він наніс без розмов удар зверху вниз його дружині по голові.»
Наведені показання, що суперечать висновкам та поясненням судово-медичного експерта, щодо механізму нанесення удару потерпілої колегія суддів розцінює як особливості суб`єктивного сприйняття ОСОБА_8 проте за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні повинно бути зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, що судом першої інстанції у даному випадку й було зроблено.
Аналогічним чином суд першої інстанції оцінив і показання ОСОБА_8 , даних ним під час проведення слідчих експериментів від 03.07.2014 року та від 01.09.2014 року, з тих самих підстав, з яких визнав недостовірними його показання у судовому засіданні, а саме, невідповідність його показань висновку судово-медичної експертизи, показам судово-медичного експерта, обстановці на місці події, зокрема майже повну відсутність видимості, неузгодженість його показань, даних на слідчих експериментах та у судовому засіданні, а також входження в протиріччя з іншими доказами, визнаними судом достовірними.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, зокрема показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , а також відеозаписи проведення слідчих експериментів, які були відтворені у судовому засіданні, в частині освітлення домоволодіння та території поруч із двором, суд вказав, що, територія вказаного домоволодіння дійсно була частково освітлена, однак за двором Мосенцевих були умови видимості, які не дозволяли належним чином бачити обличчя та прикмети людей, навіть на короткій відстані. Під час відтворення відеозаписів слідчих експериментів, які проводилися на місці подій в умовах та час, ідентичний обстановці злочину, було з`ясовано, що видимість не дозволяла навіть на близькій відстані, належним чином розрізнити обличчя учасників слідчої дії.
Так, відтворенням в апеляційній інстанції відеозапису слідчого експерименту від 01.09.14 за участю ОСОБА_8 з`ясовано, що за двором Мосенцевих темно, обличчя осіб, що беруть участь у слідчому експерименті, на відеозаписі розрізнити не можливо.
Як вбачається з вироку суду та випливає з пояснень учасників апеляційного розгляду з відтворення відеозапису слідчого експерименту від 01.09.14 за участі ОСОБА_22 встановлено, що за межами двору Мосенцевих також нічого не видно, лише чути звук. Аналогічні умови видимості були підтверджені відтворенням відеозапису слідчого експерименту від 01.09.2014 року за участі свідка ОСОБА_234 .
Позицію представника потерпілих про те, що слабкі умови видимості на відеозаписах слідчих експериментів є наслідком слабкої світлочутливості відеокамери, за допомогою якої здійснювалася відео фіксація слідчих дій, суд першої інстанції, до уваги не взяв, зазначивши, що суд повинен сприймати, аналізувати та надавати оцінку доказам, які надаються сторонами, лише у тому вигляді, в якому вони надані суду та в якому вони безпосередньо сприймаються судом.
Колегія суддів погоджується з вищезазначеною аргументацією суду першої інстанції оскільки вона ґрунтується на загальній засаді кримінального провадження якою є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, змість якої розкривається у ст.22 КПК України.
Таким чином, до твердження ОСОБА_8 про те,що він міг бачити та добре роздивитися обличчя особи, яка завдавала удару його дружині та до твердження свідка ОСОБА_22 , яка знаходячись на освітленій території домоволодіння, через хвіртку, на відстані близько 10 метрів, в темряві, і розгледіла в деталях прикмети особи, яка знаходилася за територією двору, в неосвітленому місці, суд справедливо, за переконанням колегії суддів, поставився критично.
Крім того, суд визнав недопустимим доказом протокол пред`явлення свідку ОСОБА_22 осіб для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 (т.1 а.с.149-152) з DVD диском, як додатками до нього.
Вказане рішення було прийнято у зв`язку з недотриманням при проведенні слідчої дії вимог положень ч.ч.1, 2, 7 ст.228 КПК України. Судом зазначено, що переглядом відеозапису слідчої дії встановлено, що з самого початку відеозапису видно, що фото-таблиці із фото знімками, що пред`являлися для впізнання, на момент початку відеозапису вже лежали на столі, поруч зі свідком. Яким чином вони опинилися перед свідком і чи бачила вона ці фото-таблиці до початку відеозапису, не зрозуміло. На початку слідчої дії свідок не оптувався, слідчий сам розповів про обставини злочину. Для впізнання свідку ОСОБА_22 було надано 4 фотографії. Даний свідок вказувала, що у того хлопця, який наніс удар, були залисини на лобі і він був у штанях з білими полосами. Таким чином, слідчий повинен був надати для впізнання 4 фотографії, на яких повинні були бути зображені 4 особи чоловічої статі з залисинами на лобі, які не відрізнялися суттєво за своєю зовнішністю, одягом та віком. Однак, характерні залисини та штани з білими полосами є тільки у особи на фотографії під № 2, на якій зображений саме ОСОБА_11 . На інших фотографіях зображені особи взагалі без залисин на лобі. Особи на фотографіях під № 3 та 4 взагалі не в штанях, а в шортах. При цьому особа на знімках під №1 на вид суттєво старша від ОСОБА_11 , а особа під №4 на вид суттєво молодша від ОСОБА_11 . Із вищевказаного слідує, що слідчий під час проведення даної слідчої дії повністю проігнорував вимоги КПК України, фактично зробивши підказку свідку, про необхідність впізнання особи на фото під № 2.
Також суд визнав недопустимими доказами протоколи пред`явлення свідку ОСОБА_22 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 разом із DVD дисками, як додатками до них (а.с. 154-178); протоколи пред`явлення свідку ОСОБА_8 осіб для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 (т.1 а.с.180-203).
Судом звернута увага на те, що ОСОБА_8 пояснив у судовому засіданні, що він впізнавав ОСОБА_11 ще на другий день після подій, в підсумку яких його дружині були завдані тілесні ушкодження. Впізнання проводилося таким чином, він сидів в кабінеті начальника поліції ОСОБА_92 , до кабінету заводили по одному ОСОБА_21 та ОСОБА_235 . Він впізнав ОСОБА_235 . Жодних документів не складалося, він нічого не підписував. Тобто задовго до офіційної слідчої дії, співробітниками поліції було проведено не офіційне впізнання за участю лише ОСОБА_21 та ОСОБА_235 . Слідчий ОСОБА_222 в суді пояснив, що проводив впізнання, вже після того, як ОСОБА_8 бачив ОСОБА_11 , оскільки вважав, що таким чином він розширить коло свідків.
У графах про застосування технічних засобів при проведенні вказаних слідчих дій, стоять прочерки, з чого можливо зробити висновок, що відео чи фото фіксація цих слідчих дій не проводилася, тому достовірно з`ясувати обставини, оцінити хід слідчої дії та відповідність викладених у протоколі слідчої дії обставин дійсності, не надається можливим. У фото таблиці до протоколу даної слідчої дії, підписи понятих на кожному аркуші протоколів відсутні.
Отже, судом достовірно встановлено, що при проведенні вищезазначених слідчих дії було порушено суттєві умови їх проведення, а тому ці докази відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.87 КПК України, на думку колегії суддів, справедливо визнано недопустимими.
З тих самих підстав суд визнав недопустимим доказом і протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 (т.1 а.с.196-199). Окрім зазначених підстав для визнання цього протоколу недопустимим доказом, суд зазначив, що процедура впізнання особи категорично забороняє слідчому показувати цю особу до впізнання або робити відповідні підказки особі, яка впізнає. Проте, біля фотографій, на яких зображений ОСОБА_11 , містяться якісь записи чи підписи. При цьому такі підписи відсутні біля інших фотографій (немає таких записів біля фотографій і в інших протоколах). Такі позначки могли слугувати відмітинами задля впізнання конкретної особи на фотографії під № 2. Фактично слідчий самостійно вибрав необхідну особу, що є грубим порушенням вимог КПК України.
Також, суд першої інстанції визнав недостовірними доказами показання свідка ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту від 01.09.2014 за її участі, у зв`язку з їх невідповідністю з іншими, визнаними судом належними доказами у кримінальному провадженні, невідповідністю її показань обстановці на місці події, зокрема майже повну відсутність видимості.
За результатами аналізу протоколу слідчого експерименту від 01.09.2014 за участю свідка ОСОБА_17 , міськрайонний суд дійшов висновку, що під час вказаної слідчої дії, він надав покази, які не можуть бути визнані судом достовірними. Зокрема, вказуючи, що під час нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_12 , він знаходився у дворі, моменту нанесення тілесних ушкоджень не бачив, при цьому почувши крик з вулиці, нібито встиг вибігти на вулицю та розгледіти двох хлопців, які втікали від місця, де лежала потерпіла. Вказані пояснення ОСОБА_17 суд визнав такими, що не відповідають об`єктивним даним та обстановці вчинення злочину.
Висновок судово-медичної експертизи № 157-ОКБ/14 від 11.07.2014 (т.1 а.с.121 -123), суд визнав належним доказом у кримінальному провадженні та зазначив, що він зроблений судово-медичним експертом, який має необхідний професійний рівень, кваліфікацію та повноваження для проведення таких експертиз. Підстав не довіряти висновкам експерта у суду не має. Суд вказав, що зроблені експертом висновки про наявність, механізм завдання та тяжкість тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_12 , встановлені за допомогою об`єктивних даних та є достовірними.
Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції оскільки зазначений висновок експерта не ставився під сумнів ні прокурором, ні потерпілими у судових засіданнях як в суді першої інстанції так і в апеляційній.
Окрім цього, суд першої інстанції констатував неконкретність пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення у зв`язку з наступним. Так, у формулюванні обвинувачення, яке міститься в обвинувальному акті, не зазначений механізм спричинення потерпілій тілесного ушкодження, а саме не зазначено, де знаходився нападаючий в момент завдання удару, яким чином був нанесений удар (удари), в яку область голови. Це призвело до того, що через неконкретність викладеного обвинувачення, ОСОБА_11 не мав можливості використовувати всі передбачені законом засоби для здійснення повноцінного свого захисту. Під час розгляду справи в суді прокурором неконкретність обвинувачення усунута не була, як не були надані суду достатні та допустимі докази задля доведення вини ОСОБА_11 та усунення існуючих протиріч, а тому зазначена неконкретність обвинувачення фактично унеможливила ухвалення обвинувального вироку.
Таким чином, за результатами безпосереднього дослідження вищенаведених доказів сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було надано беззаперечних, достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та необхідність виправдання обвинуваченого на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, поза розумним сумнівом, що інкриміноване ОСОБА_11 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, вчинене саме ним як цього вимагає положення передбачене ч.2 ст.17 КПК України.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції у зв`язку з їх законністю та обґрунтованістю так як вони гуртуються на вимогі передбаченої ч.4 ст.17 КПК України згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.
В силу вимог ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Встановлені міськрайонним судом обставини та порушення, допущені органом досудового розслідування мають наслідком ухвалення в цьому випадку виправдувального вироку.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Якщо висунуті обвинувачення у вчинені кримінально карного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.
Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра обвинуваченому не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зазначене є однією з загальних засад кримінального провадження, є презумпцією невинуватості закріпленою у ст.62 Конституції України.
Аналогічна норма встановлена в ст.17 КПК України, відповідно до якої, однією із засад кримінального провадження встановлена презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка надає гарантію будь-якій особі вважатись невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено.
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мінеллі проти Швейцарії» від 25.03.1983 № 49, у п. 30 Суд зазначає, що принцип презумпції невинуватості є одним з елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні п.1 ст.6 Конвенції.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілих про необґрунтованість та невмотивованість підстав для виправдання ОСОБА_11 .
Посилання в апеляційних скаргах на невірне визнання недопустимими письмових доказів по справі, а також визнання недостовірними показань вищевказаних свідків та потерпілого є, на думку колегії суддів, необґрунтованими та спростовуються викладеними у вироку міськрайонного суду та даній ухвалі обставинами.
За таких умова, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не надано допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_11 поза розумним сумнівом, відтак, судом першої інстанції ухвалено вмотивований вирок, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, належним чином надано у вироку оцінку кожного доказу та прийнято обґрунтоване процесуальне рішення про виправдання ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого злочину.
Стосовно клопотання прокурора, викладеного в апеляційній скарзі про допит апеляційною інстанцією потерпілого ОСОБА_8 , допит в якості свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , дослідження письмових доказів, зібраних під час досудового розслідування та долучених до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду й речових доказів, які містяться в матеріалах справи, судова колегія, заслухавши позиції сторін, не знайшла підстав для його задоволення у повному обсязі але для перевірки апеляційних доводів задовольнила частково і обмежилась відтворенням в апеляційній інстанції відеозапису слідчого експерименту від 01.09.14 за участю ОСОБА_8 .
За змістом ч.3 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції, за клопотанням учасників судового провадження, зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Разом з тим, у тексті апеляційної скарги прокурора відсутнє будь-яке обґрунтування необхідності повторного дослідження доказів у розумінні ч.3 ст.404 КПК України. Не було наведено такого обґрунтування і в ході розгляду апеляційної скарги.
Стосовно повторного допиту потерпілого та свідків, колегія суддів зазначає, що в суді першої інстанції вони були допитані, сторони кримінального провадження мали можливість брати в цьому участь, будь-яких обмежень з боку суду під час допиту для сторін кримінального провадження не встановлювалось.
Крім того, прокурор не пояснив, які саме нові відомості належить перевірити шляхом допиту вказаних свідків та потерпілого. Фактів неповного або з порушенням дослідження показань свідків та потерпілого, дослідження письмових доказів у справі судом першої інстанції прокурором не наведено. Речові докази по справі, про дослідження яких просить прокурор, у справі взагалі відсутні.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, детально вивчивши та перевіривши апеляційні доводи прокурора та представника потерпілих, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення та необхідність залишення вироку суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.12.2018 року відносно ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді