Провадження № 11-сс/4820/129/20
Справа № 686/4418/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2020 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Летичіва Хмельницької області, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 09 квітня 2020 року включно.

Термін дії ухвали по 09 квітня 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000057 зареєстровано кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.121 КК України.

13 лютого 2020 року о 20 годині 42 хвилин ОСОБА_7 затриманий у порядку ст.208 КПК України.
14 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого).

12 лютого 2020 року близько 16.00 години у будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та його братом ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_7 умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, із прикладанням значної сили, завдав чисельні удари кулаками та ногами по тілу ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки та живота, що спричинило гостру крововтрату, від яких останній помер на місці події.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке є тяжким, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, розслідування у даному кримінальному провадженні знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, речові докази не досліджені, а можливо ще й і не відшукані.
Отже наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважав, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, за вставлених у справі обставин та наявних ризиків, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а наявність у останнього постійного місця проживання, з огляду на встановлені обставини, не може бути підставою для відмови у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту .
Свої вимоги аргументує тим, що підозра є необґрунтованою, не підтверджується зібраними доказами.

Звертає увагу, що на час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 в кримінальному провадженні не проведена судово-медична експертиза, не встановлена причина смерті потерпілого, в ході розслідування не встановлено давність утворення тілесних ушкоджень та їх механізм.

Вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, заробляє на прожиття тимчасовими заробтками.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне («Пшевечерський проти Росії», «Сулаоя проти Естонії»),
Стверджує, що в судовому засідання ні прокурор, ні слідчий не довели, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, не зазначено таких доказів і в ухвалі слідчого судді, а сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Не заслуговують на увагу аргументи захисту про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 7 до 10 років.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваного, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, не є визначальними і не можуть бути підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених в положеннях ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду 15 лютого 2020 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 09 квітня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4