Справа № 589/4144/19
Провадження № 1-кп/589/359/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0001159 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорокодуби, Немировського району, Вінницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.10.2008р. Шосткинським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 69, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 08.11.2011 р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавленя волі строком на 4 роки;

- 07.11.2016р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавленя волі строком на 4 роки і 6 місяців,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , близько 01:00 години 09.08.2019р., знаходячись у залі кафе-пабу «Веселий Роджер», розташованому за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 5», чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1878е від 29.08.2019р. на загальну суму 3150 грн. Після цього ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 07.09.2019р. близько 01:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи на літній терасі кафе-бару «Redline», що розташований по вул. Некрасова в м. Шостка, під час спілкування з раніше не знайомим йому ОСОБА_6 вирішив під будь-яким приводом заволодіти його мобільним телефоном. З метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_4 підійшов до нього, та маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою полегшення вчинення злочину під надуманим приводом, попросив зателефонувати з його мобільного телефону. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи не обізнаний про злочинний намір ОСОБА_4 , передав останньому телефон для здійснення дзвінка. Отримавши телефон в руки, у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, і він, не зважаючи на потерпілого ОСОБА_6 , який просив повернути телефон, втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 умисно, діючи повторно, відкрито викрав телефон марки «Soni Ехреrіа» модель «XZ1» кольору «Warm Silver», чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду згідно з висновком товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/2068е від 26.09.2019р. на загальну суму 9144,08 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованих злочинів визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 суду показав, що 09.08.2019р. біля 1 години ночі він прийшов в кафе «Веселий Роджер», де сидів в компанії знайомих. На столі він побачив телефон марки «Хіаоmі», який належав ОСОБА_5 . Коли власниця відлучилася та за столом нікого не залишилося, він забрав телефон, загорнув у пакет та сховав під деревом біля кафе. Наступного дня він, жаліючи, що вчинив крадіжку, повернув телефон власниці. Щодо другого злочину повідомив, що 07.08.2019р. біля 01 години в кафе «Redline» побачив потерпілого біля стойки бару та попросив у нього телефон зателефонувати. Після того, як потерпілий цей телефон дав, обвинувачений, незважаючи на вимоги потерпілого повернути телефон, разом з телефоном втік. Наступного дня він поїхав до м. Київ, де тоді навчалася його дівчина. Коли він дізнався від неї, що вона вагітна, обвинувачений вирішив зізнатися у всіх своїх злочинах та добровільно пішов в поліцію, де повідомив про них та видав телефон, викрадений у ОСОБА_6 .

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчинених ним злочинів та щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілі, кожен окремо, звернулися до суду із заявами про розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а своїми діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67, 69, 69-1 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує наступне. Обвинувачений вчинив умисні корисливі злочини, один з яких згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, інший середньої тяжкості. Обвинувачений раніше судимий. Водночас за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, проживає з жінкою однією сім`єю, яка наразі вагітна. ОСОБА_4 є особою молодого віку, має повну загальну освіту, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до даних військового квитка у період з 04.04.2019р. по 21.06.2019р. він проходив військову службу за контрактом, з якої звільнений через службову невідповідність. Після цього за його словами працював не офіційно барменом та офіціантом.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчинених злочинах, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений з`явився із зізнанням у них, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення та відповідними заявами ОСОБА_4 від 10.09.2019р. і відомостями про їх реєстрацію.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України слід призначити у межах санкції цієї норми з урахуванням приписів ст. 69-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. Обираючи вид покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, суд також враховує відсутність обтяжуючих та наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його негативне ставлення до вчиненого, те, що він з`явився із зізнанням через три дні після вчинення цього злочину, незначні наслідки від злочину, що проявилося і у відсутності претензій з боку потерпілого, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому дійшов висновку про можливість на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням викладеного, враховуючи кількість злочинів, що входять до сукупності, вид сукупності, яка є реальною, разом з тим і відсутність тяжких наслідків матеріального характеру від злочинів (про що свідчить і відсутність претензій з боку потерпілих), за правилами ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточно покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Саме таке покарання, у виді тримання особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці буде належною карою за скоєне, упередить вчинення обвинуваченим нових злочинів, сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведених експертиз в розмірі 942 гривень 06 копійок.

Речові докази:

- телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 5», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у потерпілої ОСОБА_5 ;

- телефон марки «Soni Ехреrіа» модель «XZ1» кольору «Warm Silver», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у потерпілого ОСОБА_6 ;

- два СD диски з відеозаписами, СD диск, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1