Справа № 466/3940/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/47/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року, остаточно ОСОБА_6 засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.

У строк відбування покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 13.03.2017 по день набрання вироком законної сили у відповідності до п.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні призначеного строку покарання.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він в період часу з 19 год. 00 хв. 11.02.2017 року до 13 год. 00 хв. 12.02.2017 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження вікна, проник у нежитлове підвальне приміщення на АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав електроінструменти, а саме: шуруповерт, вартістю 800 грн., перфоратор, вартістю 2000 грн., дискову пилку марки «Одверто», вартістю 1400 грн., болгарку вартістю 1000 грн., дрель, вартістю 1200 грн., електролобзик, вартістю 600 грн., які належать ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 7000 грн.
Окрім цього, ОСОБА_6 13.03.2017 року приблизно о 15 год. 40 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи поряд із будинком №107 на вул. Кримській у м. Львові, шляхом вільного доступу із автомобіля марки «Фіат Скудо», д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрав дві автомобільні шини марки «Firestone», розміром 195/70, вартістю 1260 грн. кожна, які належать ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2520 грн.
Не погоджуючись із даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 26 листопада 2018 року відповідно до п.5 ч.1 ст.407 КПК України скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.п.1 - 4 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.417 КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.94 КПК України не ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, при його ухваленні суд не забезпечив оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності в сукупності достатності та надав всупереч вимогам ч.2 ст.94, ч.4 ст.370 КПК України наперед встановленої сили недостовірним показанням заінтересованих у кримінальному провадженні працівників поліції.

Окрім цього, обвинувачений звертає увагу й на те, що в порушення вимог ч.3 ст.349 КПК України суд не з`ясував чи правильно обвинувачений розуміє зміст фактичних обставин провадження, встановлених досудовим розслідуванням, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також не роз`яснив наслідків розгляду справи у такому порядку.

Також, на переконання обвинуваченого, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не врахував, що у період з 16.07.2014 дати його затримання і до 19.06.2015 дати звільнення він перебував під вартою, а тому при призначенні покарання за сукупністю вироків Шевченківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2015 року та від 26 листопада 2018 року зазначений термін його ув`язнення повинен бути приєднаний до обраного покарання за цим вироком.

В обґрунтуваннях апеляційної скарги обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 просить зарахувати 11 місяців 3 дні відбутого терміну попереднього ув`язнення за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2015 року з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі на два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає таку безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 , незважаючи на його часткове визнання вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи та доводиться сукупністю зібраних та перевірених судом доказів. Зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що 12 лютого 2017 року приїхав за адресою АДРЕСА_2 , та побачив, що в приміщенні пошкоджене вікно, зайшовши всередину, виявив відсутність належних йому інструментів, а саме: шуруповерта, перфоратора, дискової пилки, болгарки, дрельки, електролобзика. В ході досудового розслідування слідчим йому були пред`явлені фотознімки будівельних інструментів, які були надані працівниками патрульної поліції. На цих фотознімках потерпілий опізнав належні йому та викрадені будівельні інструменти; показаннями свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повідомили, що близько 24 год. 11 березня 2017 року під час патрулювання вул.Грінченка у м.Львові побачили, як двоє невідомих мужчин вели себе підозріло, а саме, побачивши патрульних, почали швидко перебігати дорогу з великими мішками та сумками, у яких, як виявилось пізніше, знаходилися будівельні інструменти - шуруповерт, зарядка, змішувач та інше. Дана подія була зафіксована на відео з нагрудних камер відеоспостереження поліцейських, диск із яким був наданий добровільно слідчому в ході досудового розслідування; заявою ОСОБА_9 до відділу поліції від 12 лютого 2017 року про вчинення злочину викрадення належних йому будівельних інструментів із приміщення на АДРЕСА_2 в ніч на 12 лютого 2017 року та про надання дозволу на огляд працівниками поліції вказаного приміщення від 12 лютого 2017 року; протоколом огляду місця події підвального приміщення на вул. Купальській 4 у м.Львові, від 12 лютого 2017 року, згідно з яким під час огляду виявлено пошкодження вікна у приміщенні за адресою вул.Купальська, 4, м.Львів; рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_14 від 12 лютого 2017 року, згідно з яким встановлено особу ОСОБА_6 під час його зупинення з іншою невстановленою слідством особою інспекторами патрульної поліції в ніч на 12 лютого 2017 року на вул. Грінченка у м. Львові, описано обставини зупинення та опитування вказаних осіб; протоколом огляду предмета - диску, на якому міститься запис з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції від 13 березня 2017 року, на якому зафіксовано зупинення інспекторами патрульної поліції ОСОБА_6 з невстановленою слідством особою із будівельними інструментами, які були викрадені у потерпілого; постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження - диску, на якому міститься запис з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції від 13 березня 2017 року, де зафіксовано зупинення інспекторами патрульної поліції обвинуваченого ОСОБА_6 ; записом відеозйомки із нагрудних камер працівників поліції від 12 лютого 2017 року, на яких відображено факт зупинення інспекторами поліції обвинуваченого ОСОБА_6 із невстановленою слідством особою, які ствердили, що у сумках вони переносять будівельні інструменти та показують такі інструменти працівникам поліції. Зазначені інструменти були опізнані потерпілим ОСОБА_9 як такі, що належать йому і були викрадені із приміщення на вул. Купальській 4 у м.Львові; протоколом огляду предмета від 13 березня 2017 року фотознімків, видрукуваних із нагрудних камер спостереження інспекторів патрульної поліції ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , виданих слідчому добровільно у ході досудового розслідування, на яких зафіксовані будівельні інструменти, викрадені у потерпілого ОСОБА_9 ; постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування фотознімків, наданих працівниками патрульної поліції від 13 березня 2017 року, на яких зображені викрадені у потерпілого інструменти; протоколом проведення слідчого експерименту від 23 травня 2017 року за участю свідка - інспектора патрульної поліції ОСОБА_15 з диском - відеозаписом проведенням слідчого експерименту, з яких вбачається, що свідок пояснив, де саме і при яких обставинах був зупинений ОСОБА_6 із ОСОБА_16 і які саме речі при них були виявлені; протоколом огляду місця події від 13 березня 2017 року автомобіля марки «Фіат Скудо», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на вул. Кримській у м.Львові, з виявленим пошкодженням шляхом розбиття вікна; товарним чеком від 13 березня 2017 року про вартість двох автомобільних шин «Firestone», які були викрадені із автомобіля, належного потерпілому ОСОБА_10 , в розмірі 2520 гривень; протоколом огляду предмета - автомобільних шин «Firestone» від 13 березня 2017 року, які були добровільно видані обвинуваченим ОСОБА_6 .
Щодо апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_6 в частині зарахування терміну попереднього ув`язнення за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то такі не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Як встановлено апеляційним судом, згідно з оглянутими у судовому засіданні матеріалами особової справи ОСОБА_6 , вироком Галицького районного суду м.Львова від 23 травня 2019 року такого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тана підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 16.07.2014 по 19.06.2015 року включно (11 місяців та 3 дні) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 13.03.2017 року по 23.05.2019 року включно (2 роки 2 місяці 10 днів) один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Таким чином, строк, про зарахування якого клопоче обвинувачений, зарахований вказаним вироком, який набрав законної сили.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з дотриманням вимог ст.349 КПК України.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування вироку першої інстанції, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4