Справа № 638/6166/13-к
№ 1-кп/638/8/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2013 року за № 0001004, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, нікого на утриманні не має, працює прибиральницею за трудовою угодою, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2013 року у вечірній час близько 00:30 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту на побутовому ґрунті зі своєю бабусею ОСОБА_6 , коли сварка у перейшла у більш агресивну форму, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , яка після перелому шийки с стегна у 2012 році не могла самостійно рухатись. ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_6 не може чинити опір її діям, вирішила спричинити тілесні ушкодження останній, не бажаючи настання смерті. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 кулаками рук завдала удари по обличчю та тулубу ОСОБА_6 у тому числі у район грудної клітини та ребер, чим завдала останній закриту тупу травму грудної клітини, множинні переломи ребер згідно висновку судово медичної експертизи № 18/459-Дм/13 від 22.03.2013 року, що у подальшому стало причиною смерті ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, не визнала та показала, що 11.02.2013 року близько 22 год. повернулася додому з церкви, повечеряла, запропонувала бабусі поїсти, але вона відмовилась. Потім вона пішла відпочивати, почула звук падіння, зайшла до кімнати та побачила, що бабуся впала на підлогу, вона почала її підіймати, однак бабуся відмовлялася підійматися. Піднявши бабусю з підлоги, остання почала наполягати, щоб вона зняла клейонку з ліжка, на що заперечувала, у зв`язку з чим виникла сварка. Вона намагалася спокійно пояснити про необхідність клейонки на постільній білизні, однак бабуся дуже розлютилася. Вказала, що бабуся мала чималу вагу, у зв`язку з чим вона неодноразово намагалася підняти її з підлоги, такі дії тривали до 00:00 години, бабуся весь час її ображала. Також, зазначила, що завдала бабусі побої оскільки вона перейшла межу її терпіння. З бабусею мали напружені стосунки. Кількість завданих ударів бабусі вона не пам`ятає, оскільки була схвильована. Поклавши бабусю на диван, пішла відпочити. Через деякий час підійшовши до бабусі виявила, що остання померла. Після чого зателефонувала брату ОСОБА_5 , повідомила про те, що трапилось. Брат прийшов до квартири близько 06:00 години, зателефонував до міліції та швидкої допомоги. Крім того, вказала, що до останнього часу намагалася порозумітися з бабусею, яка мала вкрай важкий характер, проживала з нею близько трьох років, сварки та скандали мали частий характер. Удари завдавалися нею кулаками рук в обличчя та в область грудної клітини, однак наміру вбивати вона не мала.
В процесі розгляду справи обвинувачена визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиросердно розкаялася та показала, що проживала разом з бабусею ОСОБА_6 , брат, що є потерпілим у справі, мешкав окремо, орендував квартиру, їх мати померла. На час вищеописаних подій у бабусі був перелом шийки стегна, вона за нею доглядала. У вказаний в обвинувальному акті день у другій половині дня вона збиралась за покупками та до храму. Бабуся відмовлялась від стороннього гігієнічного догляду, не надавала змінити пелюшки, при цьому лаялася на неї, принижувала. В процесі сварки бабуся чинила фізичний опір, при цьому вона її просила погодитись на зміну пелюшок. Не витримавши образ вона пішла на кухню, оскільки дуже розлютилась. Перебуваючи на кухні, почула звук падіння, повернувшись до кімнати побачила бабусю, що впала з ліжка та лежала на підлозі. Вона намагалась підняти та покласти на ліжко, при цьому бабуся висловлювалася нецензурною лайкою, не бажала підійматися, ображала її та чинила фізичний опір. Не витримавши принижень та лайки, перебуваючи у розлюченому стані, нанесла бабусі удари в область обличчя рукою, в область тулуба та різних частин тіла. Після завершення побиття, вона підняла бабусю з підлоги та поклала на ліжко, пішла до своєї кімнати, де лягла на диван з метою відпочити через втомлений стан, що супроводжувався нервовою напругою. На ранок наступного дня зайшла в кімнату до бабусі, де виявила тіло останньої без ознак життя, після чого зателефонувала брату, який прийшов до квартири та викликав швидку допомогу та поліцію. Також, обвинувачена вказала, що весь цей час страждає від описаних подій, у зв`язку з чим погіршився стан здоров`я, вона дуже розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має (т.1 а.с.234).
Разом з тим, незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнала, а в подальшому вказала на свою винуватість в інкримінованому злочині, її вина в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених в ході судового слідства доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
-рапортом помічника начальника чергової частини Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 12.02.2013 року про те, що 12.02.2013 року о 05:25 год. від оператора служби «102» отримано повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 сестра вбила бабусю.
-Заявою ОСОБА_5 від 12.02.2013 року про те, що останній не заперечує проти огляду квартири АДРЕСА_2 ;
-Протоколом огляду місця події та трупу від 12.02.2013 року за участі понятих квартири АДРЕСА_2 , де детально описана обстановка у приміщенні вказаної квартири. Зазначено, що в квартирі перебувала ОСОБА_5 , яка пояснила, що вбила бабусю. Труп лежав на спині обличчям догори, кістки черепу, кінцівок цілі, мається деформація грудної клітини, визначається патологічний рух ребер, маються множинні крововиливи, садна, невеликі поверхневі рани. На шкірі обличчя та кінцівок маються сліди крові. На трупі одягнута футболка бежевого кольору з плямами крові, яка вилучена під час огляду.
-Планом схемою розташування тілесних ушкоджень, що є додатком до протоколу та фотоілюстративним матеріалом від 12.02.2013 року, де містяться фотознімки обстановки кімнати, де перебував труп ОСОБА_6 , та самого трупу останньої.
-Висновком експерта № 404-ая/13 від 12.02.2013 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце крововиливи на верхніх кінцівках та забиття лінійних форм на лівому передпліччі. Ці пошкодження утворилися в результаті дії тупих твердих предметів, що не відобразили в даних пошкодженнях своїх індивідуальних особливостей: крововиливи по ударно здавлювальному механізму або при співударі з предметами; забиття по механізму удару тертя та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані в строк, та не виключено, що при обставинах, на які посилається ОСОБА_5 . За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження. За наявними судово медичним даними ОСОБА_5 завдано не менше 8 травматичних впливів.
-Висновком експерта № 808-И/13 від 14.03.2013 року, проведеної судово медичної експертизи кофти, вилученої в ході огляду місця події, згідно висновків якої на даному об`єкті дослідження відсутні плями крові.
-Висновком експерта № 806-И/13 від 26.03.2013 року, проведеної судово медичної експертизи футболки, вилученої в ході огляду місця події, згідно висновків якої група від трупа ОСОБА_6 А з ізогемаглютиніном анти В та супутним антигеном Н. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти В. На футболці, що вилучена в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутним антигеном Н, що не виключає можливість походження цієї крові від ОСОБА_6 . Кров у вказаних об`єктах на футболці від ОСОБА_5 могли трапитись за умови наявності у неї тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент подій, вказаних у постанові, лише у вигляді домішки до крові людини групи А з ізогемаглютиніном анти В.
-Висновком експерта № 807-А/13 від 14.03.2013 року судово медичної експертизи колгот, що вилучені в ході огляду місця події, які були на ОСОБА_5 , згідно висновків якої наявність крові на об`єкті дослідження не встановлено.
-Висновком судово медичної експертизи № 18/459-Дм/13 від 22.03.2013 року трупа ОСОБА_6 , під час якої виявлені пошкодження: голови та шиї: крововиливи, забиття на обличчі та шиї, забиті рани на слизовій оболонці нижньої губи, крововиливи під мяки покрови голови у тім`яній області, скроневій та потиличній області справа, крововиливи під тверду та м`яку мозкову оболонки; тулуба та кінцівок: крововиливи, забиття на тулубі та кінцівках, перелам грудини, перелом ребер справа та зліва 2-9 по середньо ключичній лінії, 7-9 ребер зліва по навколо хребцевій лінії, з крововиливом темно червоного кольору в області переломів, крововилив у корінь брижейки. На підставі викладеного експерт прийшов до висновку, що причиною смерті ОСОБА_6 стала закрита тупа травма грудної клітини, що ускладнилась розвитком гострої легеньо серцевої недостатності. Усі пошкодження утворились незадовго до настання смерті від ударного впливу тупих твердих предметів (предмету), що не відобразили своїх особливостей травмуючої поверхні у пошкодженнях, крім крововиливів у підвдихній області справа та на зовнішній поверхні лівого стегна, яке утворилось за 5-7 діб до настання смерті, а також крововилив під тверду мозкову оболонку, який утворився задовго до настання смерті, в період часу, що рахується тижнями. За ступенем тяжкості вказана закрита травма грудної клітини має ознаки тяжких тілесних ушкоджень; пошкодження на обличчі, шиї, тулубі та кінцівках (у вигляді ран, забоїв та крововиливів на кінцівках) мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Під час судово токсикологічної експертизи трупу етиловий та інші спирти не виявлені. Враховуючи дані отримані під час судово медичної експертизи трупа ОСОБА_6 експерт дійшов висновку, що смерть в проміжок часу, що вимірювався годинами після отримання тілесних ушкоджень. Будь яких пошкоджень, які можна вважати як такими, що є характерними для боротьби або самозахисту під час судово медичної експертизи трупа не виявлено. Враховуючи локалізацію та характер пошкоджень, можна казати, що взаємне розташування потерпілої та нападника могло бути різноманітним, також можна виключити утворення пошкоджень шляхом само нанесення, а також під час падіння з дивану висотою приблизно 50-70 см. Після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 могла здійснювати деякі активні рухи до втрати свідомості. Пошкодження, виявлені під час експертизи трупу спричинені ОСОБА_6 із силою достатньою для їх утворення. Мається причинний зв`язок між отриманими тілесними ушкодженнями виявленими під час експертизи трупа та причиною смерті. Будь яких захворювань, що мають причинно наслідковий зв`язок з причиною смерті під час дослідження трупу не виявлено.
-Висновком експерта № 805-И/13від 12.02.2013 року судово медичної експертизи зразка крові ОСОБА_5 , згідно висновку якої кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.
-Висновком експерта № 809-И/13 від 13.03.2013 року судово медичної експертизи светра, вилученого в ході огляду місця події, згідно висновків якої крові на об`єкті дослідження не виявлено.
-Висновком експерта № 184-Ц/2013 від 25.03.2013 року судово медичної експертизи піднігтьового вмісту і змивів з обох рук ОСОБА_5 , згідно висновків якої в результаті проведення експертизи піднігтьового вмісту з пальців обох рук ОСОБА_5 слідів крові не виявлено. Під час цитологічного дослідження виявлені епітеліальні клітки, встановити статеву приналежність яких не виявилося можливим через непридатність ядер кліток для діагностики статі, їх розташування найбільш вірогідно за рахунок власного нігтьового ложа. Під час серологічного дослідження, в даних клітках виявлений антиген Н. Антиген Н властивий для групи О (І) з ізогемаглютинінами анти А, анти-В. Таким чином, можливо припустити, що дані клітки мають походження від будь якої людини з груповою диференцировкою крові О (І) з ізогемаглютинінами анти А, анти-В, в тому числі і від самої ОСОБА_5 . В результаті проведення дослідження двох марлевих тампонів змивів з рук ОСОБА_5 , сліди крові не виявлені.
-Актом № 286 від 04.04.2013 року амбулаторної судово психіатричної експертизи ОСОБА_5 , згідно висновків якої остання ознак психозу, слабоумства або інших психічних розладів не виявляє, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , остання не перебувала у будь якому тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час за своїм психічним станом здатна правильно сприймати, запам`ятовувати та відображувати події, що мають значення для справи. ОСОБА_5 за своїм психічним станом на теперішній час примусових заходів медичного характеру не потребує.
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2013 року за участю ОСОБА_5 , а саме показань підозрюваної щодо механізму спричинених ОСОБА_6 , від проведення якого ОСОБА_5 відмовилась, зазначивши у протоколі про те, що під час нанесення ударів перебувала у стані афекту, тілесні ушкодження завдавала неумисно.
-Протоколом огляду предметів від 10.04.2013 року футболки, панчох, кофти, светра, 8 нігтьових зрізів.
-Висновком судово психологічної експертизи № 8179 від 31.03.2016 року, що призначалась ухвалою суду від 03.08.2015 року, згідно висновків якої до індивідуально психологічних особливостей особистості обвинуваченої ОСОБА_5 , які мають яскраво виражений характер та здійснили суттєвий сплив на її поведінку під час скоєння нею протиправних дій відносяться: демонстративно збудливий тип акцентуації характеру, значущими рисами якого є концентрація на власних переживаннях, нестійкість та напруженість емоційної сфери, схильність до накопичення негативних емоцій з відтермінованим вибуховим від реагуванням; надчутливість до критичних зауважень, образливість, дратівливість; схильність до емоційного «само накручування»; зовнішньообвинувачуючий, направлений на захист власного «Я» тип реакції у ситуаціях, що викликають фрустрацію, знижений рівень соціальної адаптації. ОСОБА_5 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання не перебувала, остання могла усвідомлювати фактичний характер та значення своїх дій, керувати ними за обставин, що розглядаються по справі.

Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу вироку.
Проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченому ч.2 ст. 121 КК України, доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, тобто спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть (умисне тяжке тілесне ушкодження).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно з ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини обвинуваченою та щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона незаміжня, дітей немає, працює прибиральницею за трудовою угодою, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Так, згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суду необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 із застосування ст. 69 КК України, суд враховує дані про особу обвинуваченої, що викладені вище, а також те, що остання визнала свою вину, щиросердно розкаялась, надала добровільні покази в суді, досі страждає та хвилюється за вчинене, протягом перебування справи в суді своєчасно з`являлась у судові засідання за першим викликом, не порушувала наявний раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вчинила злочин внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, пов`язаних з тривалим приниженням та відсутністю особи, яка могла б її захистити або допомогти.

Крім того, суд враховує те, що з моменту вчиненні злочину минуло 7 років, умови вчинення злочину та відношення потерпілої сторони, зважаючи на відсутність претензій до обвинуваченої з боку брата, який подав до суду відповідну заяву, що у сукупності з обставинами кримінального провадження, на переконання суду пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.121 КК України в межах,установлених у санкції даної статті, із застосуванням ст.69 КК України, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд не обирає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Керуючись ст.ст. 100,124, 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази футболку, панчохи, светр, фрагмент марлевого бинту, нігтеві зрізи, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУНп в Харківській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово дактилоскопічної експертизи у розмірі 880,02 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: