У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0003345 від 24.10.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що постановою заступника начальника СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року було закрито кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0003345 від 24.10.2018 року, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Однак, вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження не було допитано свідків, не проведено експертизу, тобто по справі не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення та об`єктивної істини.
За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати постанову заступника начальника СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0003345 від 24.10.2018 року.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак його представник адвокат ОСОБА_7 надав на адресу суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, проти задоволення скарги заперечує.
Дослідивши подану скаргу та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0003345 від 24.10.2018 року за ч.1 ст.125 КК України.
Як встановлено у судовому засіданні, 31.12.2018 року заступник начальника СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0003345 від 24.10.2018 року, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Встановлено, що про наявність вказаної постанови слідчого, ОСОБА_3 дізнався 25.11.2019 року та того ж дня звернувся до суду з даною скаргою, а тому слідчий суддя вважає, що строк, встановлений ч.1 ст. 304 КПК України, заявником не пропущено.
Крім цього слідчий суддя враховує те, що постанова про закриття кримінального провадження №0003345 винесена 31.12.2018 року, хоча як слідує з наявного в матеріалах кримінального провадження повідомлення ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, таке датується 21.12.2018 року, тобто ще до винесення оскаржуваної постанови.

Як слідує з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, в такій слідчий зазначає, що у зв`язку з неможливістю встановлення тяжкості тілесних ушкоджень та встановлення особи, яка спричинила вказане тілесне ушкодження, органом досудового слідства не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, а тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 284 КПК України ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві про злочин ОСОБА_3 , слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було піддано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Так, з аналізу наданих суду матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчий всупереч ст. 9 КПК України, всебічно, повно і неупереджене не дослідив обставини кримінального провадження передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та не перевірив факти викладені у заяві про злочин.
Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови від 31.12.2018 року, в такій відсутні відомості про допит ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу обставин вчиненого злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України та таким не дано належної правової оцінки.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист у тому числі і особи від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Оскаржуване рішення всупереч ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України жодним чином не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2018 року в рамках кримінального провадження №0003345 призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено провести Ужгородському міжрайонному відділенню судово-медичних експертиз.
Як слідує з висновку експерта №511 від 08.01.2019 року, на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_9 , виявлено наслідок тілесного ушкодження у вигляді рубця на шкірних покривах спинки носа більше справа. Незважаючи на неодноразове нагадування, станом на 08.01.2019 року оригінал медичної документації, яка заповнена на гр. ОСОБА_3 , в Ужгородське міжрайонне відділення СМЕ не представлено, тому провести повне судово-медичне обстеження ОСОБА_3 в повному об`ємі не можливо.
Тобто, з наведеного слідує, що слідчий неналежним чином забезпечив проведення судово-медичної експертизи, а саме не надав на вимогу експерта медичну документацію ОСОБА_3 , що перешкодило експерту у повній мірі відповісти на поставленні перед ним запитання.
Натомість слідчий, не дочекавшись повного висновку експерта, 31.12.2018 року виніс постанову про закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчим доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано.
З огляду на викладене, слідчий суддя бере до уваги твердження ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі, поверхнево та слідчим не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а тому вважає за необхідне постанову слідчого про закриття кримінального провадження, скасувати.
Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0003345 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.
Постанову заступника начальника СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0003345 від 24.10.2018 року щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0003345 від 24.10.2018 року повернути до СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для здійснення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1