В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2020 Справа №607/14875/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження 0001797, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судженого,-

встановив:
ОСОБА_4 25 червня 2018 року близько 00 год. 30 хв. у м.Тернополі вул.За Рудкою, 2/5 під час конфлікту з ОСОБА_5 умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя і три удари правою ногою в ділянку голови. Внаслідок цих ударів потерпілому ОСОБА_5 спричинено садно правої завушної ділянки, садна та сліди від загоєння саден лівої вушної раковини, садна правої вушної раковини та крововилив в білкову оболонку лівого ока, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В суді ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, він повністю визнає вину, але не бажає надавати показання.

Сторони заявили клопотання визнати недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також, після роз`яснення їм про позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, визнання вини ОСОБА_4 є належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше не суджений, а також обставини, які пом`якшують покарання - це щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину.

Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30(тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений особами визначеними ст.393 КПК України в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1