Справа № 583/3164/18
УХВАЛА
"23" червня 2020 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000171 від 18.03.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чернеччина, Краснопільського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, що не працює, раніше судимого: 1) 27.12.2005 року Охтирським міським судом Сумської області за ст. 185 ч. 3, 69, 75, 76 КК України до 1 року іспитового строку; 2) 06.03.2008 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 600 гривень; 3) 27.12.2010 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , 06.05.2020 року обирався запобіжний захід у виді утримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання.

Обвинувачений та його захисник вказали на те, що зазначені прокурором ризики не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи. Вважають за можливе обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4, ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України - при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1, п. 4, ч. 2, ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України підтверджується наданими прокурором матеріалами досудового розслідування.

Суд погоджується із доводами прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1, ст. 177 КПК України та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.08.2020 року, так як до спливу попередньо обраного строку судове провадження не буде завершене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою також судом враховується той факт, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, раніше неодноразово судимий, неодноразово не з`являвся за викликом суду в судове засідання без поважних причин, змінив місце проживання, раніше обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю вимоги якого порушив, був оголошений в розшук, свідомо ухилявся від суду, в зв`язку з чим було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, то відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою розмір застави у кримінальному провадженні не визначався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7 - 20, 22 29, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 201, 331, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 21.08.2020 року 24:00 год.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1