УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2020 Справа №607/4855/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

У клопотанні прокурора вказано наступне: «10 березня 2017 року близько 15 год. 15 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік будинку №33 за адресою проспект Злуки у м.Тернополі та побачив ОСОБА_6 , виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 10.03.2017 року близько 15 год. 15 хв. перебуваючи неподалік будинку №33 за адресою проспект Злуки у м.Тернополі підійшов до ОСОБА_6 із за спини та діючи умисно, переслідуючи корисливу мету наживи, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в утриманні останнього за голову та рот рукою, всупереч його волі, обшукав останнього і знайшовши в кишені штанів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3 S», вартістю 2860 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., відкрито викрав його, після чого з місця злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2885 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 12 березня 2017 року близько 15 год. 30 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився неподалік будинку №43 за адресою проспект Злуки у м. Тернополі та побачив ОСОБА_7 , виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 12 березня 2017 року близько 15 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будинку №43 за адресою проспект Злуки у м.Тернополі, підійшов до ОСОБА_7 та, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету наживи, без застосування насильства, всупереч волі ОСОБА_7 , вирвав з її рук мобільний телефон марки «Nokia Asha 308» вартістю 245 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та картою пам`яті об`ємом 8 GB вартістю 125 грн., після чого з місця злочину втік, чим заподіяв матері малолітньої ОСОБА_7 ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 395 гривень.

Окрім цього, 15.03.2016, близько 04 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Тернополі, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 направлену на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 15.03.2016 близько 04 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку № 18, що знаходиться за адресою вул.Тарнавського в м.Тернополі та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрали з сходової клітки першого поверху під`їзду №2 даного будинку дитячий велосипед червоного кольору, торгової марки «Ардіс», вартістю 300 гривень, який належить ОСОБА_10 , після чого, віднесли та залишили даний велосипед поблизу продуктового магазину «Наталка», що знаходиться за адресою вул.Б.Лепкого в місті Тернополі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 , залишивши дитячий велосипед червоного кольору торгової марки «Ардіс», поблизу продуктового магазину «Наталка», що знаходиться за адресою вул.Б.Лепкого в м.Тернополі, повернулись до будинку №18, що знаходиться за адресою вул.Тарнавського в м.Тернополі та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та вони не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрали з сходової клітки першого поверху під`їзду №2 даного будинку, дитячий велосипед синьо-червоного кольору торгової марки «BENNETO», вартістю 200 гривень, який належить ОСОБА_11 .

Із викраденим майном ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, чим спричинили ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 300 гривень та ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 200 гривень.

Крім того, 25.03.2016, у ОСОБА_4 , який перебував в м. Тернополі, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.03.2016 близько 04 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №10, що знаходиться за адресою вул. За Рудкою в м. Тернополі та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав з сходової клітки між другим та третім поверхом під`їзду № 1 даного будинку велосипед жовтого кольору торгової марки «AVANTI», вартістю 500 гривень, який належить ОСОБА_12 .

Із викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та вчинена повторно та ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

20 квітня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

8 листопада 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

9 листопада 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000970 від 16.03.2016 стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

14 березня 2017 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000820 від 10.03.2017, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

25 квітня 2017 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000820 від 10.03.2017, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

25 квітня 2017 року до Тернопільського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою-спеціальною освітою, непрацюючий, не депутат, 09.11.2016 року стосовно якого до Тернопільського міськрайонного суду з обвинувальним актом направлено кримінальне провадження №0000970 від 09.11.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України,-

Достатніми підставами обвинувачувати ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень є зібрані у кримінальному провадженню докази, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_11 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_10 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_12 ;

показаннями свідка ОСОБА_13 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 ;

протоколом огляду відео від 20.03.2016;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

проведеним слідчим експериментом із залученням підозрюваного ОСОБА_4 ;

показаннями потерпілого ОСОБА_6 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілим ОСОБА_6 ;

показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 ;

показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;

показаннями свідка ОСОБА_14 ;

показаннями свідка ОСОБА_15

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

проведеним слідчим експериментом із залученням підозрюваного ОСОБА_4 .

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Так, встановлено, що під час розгляду Тернопільським міськрайонним судом кримінального провадження №0000970 від 09.11.2016 року, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, останній неодноразово не являвся в підготовче судове засідання.

Окрім цього, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000820 від 10.03.2017, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому вказаний запобіжних захід судом було змінено на домашній арешт. Однак, ОСОБА_4 не виконав покладених на нього обов`язків, неодноразово не з`являвся в судове засідання (27.04.2018, 05.06.2018, 27.06.2018, 06.08.2018), про причини своєї неявки не повідомив, що стало наслідком відкладення судових засідань на іншу дату. Вказане підтверджує те, що ОСОБА_4 ухиляється від суду, що має наслідком затягування судового розгляду вказаного кримінального провадження та порушення розумних строків передбачених ст. 28 КПК України.

Так, 30.03.2018 ОСОБА_4 судом змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Однак, 27.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинувачений, не працює, не має постійного джерела доходу, та після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, останній на шлях виправлення не став, а знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та перевиховання та підтверджує факт що він знову може вичинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того у кримінальному провадженні наявні неповнолітні потерпілі та свідки, які дають свідчення, що мають суттєве значення для встановлення істини по справі. Перебуваючи на волі обвинувачений, маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони потерпілих, свідків, може незаконно впливати на даних осіб та шляхом тиску та залякувань змушувати їх давати неправдиві свідчення та відмовлятись від дачі свідчень, що негативно позначиться на проведенні досудового розслідування, втраті доказів тощо.

Крім того слід звернути увагу на те, що дані злочини вчинені з особливим цинізмом - відверто зневажливим ставленням до загальноприйнятих норм моралі, етики, що виразився у заволодінні майном малолітніх осіб.

Зазначені обставини свідчать про те, що ризики які існували під час досудового розслідування, судового розгляду стосовно того, що ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду знайшли своє підтвердження.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_4 , не перебуваючи під вартою, не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та перешкоджає повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, та те, що перебуваючи на волі, він може здійснити дії, зазначені у клопотанні, а тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам».

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що клопотання підтримує в повному обсязі, посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши доводи сторін, проаналізувавши клопотання сторони обвинувачення, оцінивши долучені до нього додатки - матеріали, а також, пояснення і надані докази, слідчий суддя приходить до висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_11 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_10 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_12 ;

показаннями свідка ОСОБА_13 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 ;

протоколом огляду відео від 20.03.2016;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

проведеним слідчим експериментом із залученням підозрюваного ОСОБА_4 ;

показаннями потерпілого ОСОБА_6 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілим ОСОБА_6 ;

показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 ;

показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;

показаннями свідка ОСОБА_14 ;

показаннями свідка ОСОБА_15

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

проведеним слідчим експериментом із залученням підозрюваного ОСОБА_4 .

Обставинами які підтверджують існування ризиків є зокрема те, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинувачений, не працює, не має постійного джерела доходу, та після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, останній на шлях виправлення не став, а знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та перевиховання та підтверджує факт що він знову може вичинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того у кримінальному провадженні наявні неповнолітні потерпілі та свідки, які дають свідчення, що мають суттєве значення для встановлення істини по справі. Перебуваючи на волі обвинувачений, маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони потерпілих, свідків, може незаконно впливати на даних осіб та шляхом тиску та залякувань змушувати їх давати неправдиві свідчення та відмовлятись від дачі свідчень, що негативно позначиться на проведенні досудового розслідування, втраті доказів тощо.

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами кримінального провадження і доводами сторони обвинувачення про реальне існування ризиків, що у свою чергу дає підстави вважати, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

З метою забезпечення завдання кримінального провадження та належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду і виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального правопорушення, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків суд приходить до переконання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність визначення застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, сума якої не буде непомірною для нього, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

постановив:
Клопотання задовільнити.

ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 14 травня 2020 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання 14 березня 2020 року 21 год. 00 хв.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до суду; утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 14 травня 2020 року 21 год. 00 хв.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 14 травня 2020 року в 21 год. 00 хв.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_4 і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Судовий розгляд відкласти до 10 квітня 2020 року 11 год. 00 хв.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі №3-208/2018(2402/18) від 13 червня 2019 року, на ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з моменту її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1