Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1892/20
Провадження №1-кп/523/899/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

26.03.2020 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_6 , представника потерпілих ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинувачених, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000093 від 07 січня 2020 року із зміненого 25 березня 2020 року звинувачення

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, студента 2-го курсу ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Березівці Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, студента 2-го курсу ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», не одруженого, утримує мати з інвалідністю 1 групи, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 3 роки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він, будучи судимим за ч.2 ст.186 КК України, діючи повторно о 13 годині 37 хвилин 08 січня 2020 року, з корисливих мотивів та з умислом на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , будучи вільно допущеним до тамбурного приміщення, розташованого на 10 поверсі першої парадної біля квартир АДРЕСА_4 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, викрали залишений без нагляду, належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , велосипед марки «Azimut», вартістю 5200 грн, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

ОСОБА_14 , будучи судимим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, діючи повторно, з корисливих мотивів та в кожному випадку з окремим умислом на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в торгівельних приміщеннях магазинів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із стелажу, приховав в поліетиленовому пакеті упаковки розчинної кави, які безоплатно виніс через вхідну зону, та якими в подальшому розпорядився на власний розсуд:
- близько 14 години 45 хвилин 06 січня 2020 року, за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,130/5, належні ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» () 2 упаковки «Jacobs Milicano Americano», вагою 250 г кожна, вартістю 228 грн кожна, а всього загальною вартістю в розмірі 456 грн;

- близько 12 години 10 хвилин 08 січня 2020 року, за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,70-Б, належні ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» () 2 упаковки «Jacobs Milicano Americano», вагою 250 г кожна, вартістю 190 грн кожна, а також 2 упаковки «Jacobs Monarch», вагою 280 г кожна, вартістю 190,86 грн кожна, а всього загальною вартістю в розмірі 761,72 грн.

Окрім того, о 13 годині 37 хвилин 08 січня 2020 року ОСОБА_14 , діючи з аналогічних мотивів та умислом, будучи вільно допущеним до тамбурного приміщення, розташованого на 10 поверсі першої парадної біля квартир АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав залишений без нагляду, належний ОСОБА_8 велосипед марки «Azimut», вартістю 5200 грн, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчинених діяннях визнав повністю та показав, що на початку січня цього року він мав матеріальні труднощі, у зв`язку із чим двічі викрадав з супермаркетів, розташованих по пр-кту Добровольського в м. Одесі, декілька упаковок кави, які в подальшому перепродавав за їх півціни. При цьому він вичікував моменти, коли не буде очевидців, приховував ці упаковки та безоплатно їх виносив з торгівельних приміщень.

Стосовно останнього епізоду обвинувачений показав, що прибув разом з ОСОБА_13 до парадної багатоквартирного будинку по вул. Заболотного поколядувати, був вільно допущеним мешканцями як до приміщення парадної, так і до тамбурного приміщення на 10 поверсі, де запропонував ОСОБА_13 викрасти залишений без нагляду велосипед, на що той категорично відмовився та пішов сходами на нижні поверхи. ОСОБА_14 також показав, що ліфтом одноособово спустив велосипед до 1-го поверху, дочекався ОСОБА_13 та разом з ним вийшов з парадної. В наступному вони розійшлися в різні сторони, а він продав викрадений велосипед за 1000 грн на ринку «Північний».

Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_13 вину у вміненому діянні не визнав та про обставини події дав показання, які повністю відповідають вищевикладеним показанням ОСОБА_14 , а також додатково показав, що нагадав тому, відмовляючи у спільному вчиненні крадіжки велосипеда, про факт перебування їх обох на іспитовому строці, у зв`язку із чим, він одноособово продовжив обходити інші квартири парадної, пропонуючи мешканцям поколядувати. Коли ж він дійшов до першого поверху, то виявив там ОСОБА_14 з чужим велосипедом. Незважаючи на наступний майже одночасний вихід із парадної він не бажав бути з ним разом, через що вони на нетривалий час посварилися та розійшлися в різні сторони. Будь-яких грошей за продаж велосипеду він від ОСОБА_14 не отримував. Під час досудового розслідування оговорив себе із мотиву хибної солідарності з ОСОБА_14 , якого вважає для себе єдиним авторитетним товаришем.

Дослідженням доказів встановлено наступне.

Представник потерпілих ОСОБА_7 в суді показала, що з представлених суб`єктами господарювання відеоматеріалів вбачається, що саме ОСОБА_14 , перебуваючи в денний час 06 та 08 січня цього року в супермаркетах по пр-кту Добровольського,130/5 та АДРЕСА_5 , здійснив крадіжки упаковок кави, які приховував в наявному при ньому поліетиленовий пакет та виносив через турнікет.

Надані представником потерпілих носії інформації із відеозаписами обставин вчинення крадіжок було оглянуто та постановами слідчого долучено до провадження в якості речових доказів. Зміст протоколів про механізм вчинення крадіжок повністю відповідає вищевикладеним показанням ОСОБА_14 та ОСОБА_7 (т.1 а.с.190-198,211-218).

Кількість та вартість викрадених упаковок кави, із відповідними загальними вартостями, 456 грн та 761,72 грн, підтверджуються прибутковими накладними, актами контрольних перевірок та довідками про вартість товару, наданими представником ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» (т.1 а.с.186-188,205-209).

Потерпілий ОСОБА_15 в суді показав, що близько 16 години 00 хвилин 08 січня 2020 року він виявив факт крадіжки з тамбурного приміщення належного йому велосипеду, про що повідомив голову об`єднання співвласників квартир. Остання надала йому можливість переглянути відеозаписи з камери зовнішнього спостереження, встановленої на вході до парадної. Через деякий час він виявив записи стосовно прибуття обвинувачених до парадної та наступного вибуття з викраденим велосипедом.

Свідок ОСОБА_16 в суді показав, що, будучи сусідом потерпілого, він в день вчинення у того крадіжки перебував за межами м. Одеси. Вільний доступ до спільного тамбурного приміщення можливий лише у випадку, якщо хтось із сусідів відчинить вхідну решітку. Сторонні особи, щоб потрапити до цього приміщення, мають можливість подзвонити лише до квартири АДРЕСА_6 , в якій і мешкає сім`я потерпілого ОСОБА_8 .

Син потерпілого свідок ОСОБА_17 в суді показав, що саме він в денний час 08 січня 2020 року відчинив раніше не знайомим обвинуваченим тамбурне приміщення, запустив їх всередину поколядувати сусідам та, залишивши їх там без нагляду, повернувся до власної квартири. Ввечері цієї ж доби його батько повернувся з роботи та виявив крадіжку велосипеда з тамбурного приміщення.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 11 січня 2020 року ОСОБА_15 звернувся до органу поліції з вимогою прийняти міри до невстановленої особи, яка 08 січня цього ж року викрала з 10-го поверху будинку за місцем проживання належний йому велосипед (т.1 а.с.219).

Згідно протоколу огляду місця події від 11 січня 2020 року місце вчиненої крадіжки (тамбурне приміщення) огороджене металевою перетинкою, виготовленої із арматури, із вхідними дверима, які зачиняються на запірний пристрій, який знаходиться в справному функціональному стані (т.1 а.с.220-222).

На запит слідчого головою ОСББ «ГАРМОНИЯ» 13 січня 2020 року надано копію відеозапису з камери відеоспостереження, встановленої в першому під`їзді буд. АДРЕСА_7 , яку оглянуто слідчим (т.1 а.с.224-229).

Безпосереднім переглядом вищезазначеного відеозапису в судовому засіданні встановлено:
- в період з 13 години 34 хвилини до 13 години 37 хвилин 08 січня 2020 року відбулось прибуття обох обвинувачених до вхідних дверей парадної, багаторазове натискання ОСОБА_14 на кнопки домофону, відчинення їм дверей та їх прохід до внутрішнього приміщення парадної;
- о 13 годині 49 хвилин 08 січня 2020 року з дверей парадної виходить ОСОБА_13 , тримаючи в руках поліетиленовий пакет розового кольору, а через незначний проміжок часу ОСОБА_14 , який котить велосипед, рама якого пофарбована у смуги білого та оранжевого кольорів (т.1 а.с.229).

Як вбачається з наданого слідчому потерпілим ОСОБА_8 рахунку №132 від 04 червня 2017 року вартість придбаного у ПП ОСОБА_18 велосипеду марки «Azimut tornado» склала 5200 грн (т.1 а.с.230-231).

Індивідуальні ознаки повернутого потерпілому вищезазначеного велосипеду встановлені протоколом огляду предметів від 14 січня 2020 року: напис «AZIMUT»в нижній частині рами, яка пофарбована в білий та оранжевий кольори (т.1 а.с.232-234).

Сукупністю вищенаведених доказів органом досудового розслідування вчинення таємного викрадення належного ОСОБА_8 велосипеду вмінено ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , кожному окремо, як крадіжку, вчинену останніми повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд з цим частково не погоджується (щодо доведеності участі ОСОБА_13 ), обґрунтовуючи це наступним.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо належного розуміння сутності поняття «поза розумним сумнівом» відображена, зокрема, в п.43 його рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Суд зазначив, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до вимог ст.22 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.
Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення (ч.2 ст.28 КК України).
Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст.28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій.

ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , кожен окремо, категорично заперечили досягнення будь-якої домовленості чи спільне вчинення крадіжки велосипеду. В безпосереднє місце події вони були допущені сином потерпілого. Очевидців вчинення крадіжки не встановлено, інша фіксація цієї події в частині можливих спільних умисних дій обох обвинувачених також відсутня.

Найбільш об`єктивний доказ запис з камери зовнішнього спостереження доводить лише обставини: сумісного входу обвинувачених до парадної, що узгоджується з наданими ними та свідком ОСОБА_19 показаннями про мету прибуття - поколядувати; а також роздільного виходу з парадної обвинувачених, під час чого ОСОБА_13 першим покидає приміщення, а неправомірні дії з велосипедом здійснює виключно ОСОБА_14 .

Отримані ж в суді показання законного представника неповнолітнього ОСОБА_13 ОСОБА_11 про схильність обох обвинувачених до брехні та не дотримання умов навчання не можуть бути вирішальними в питанні доведеності винуватості цих осіб, оскільки за своєю сутністю є лише узагальненою суб`єктивною характеристикою обвинувачених, яку неможливо використати як викривальний доказ у вчиненні конкретно визначених злочинних дій.

Таким чином невизнавальну частину показань в суді обох обвинувачених за епізодом участі ОСОБА_13 у викраденні майна ОСОБА_8 прокурором остаточно не було спростовано.

З урахуванням викладеного та неможливості «поза розумним сумнівом» спростувати виправдувальні показання ОСОБА_13 суд, у відповідності із ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, тлумаче це та інші сумніви щодо винуватості останнього на його користь і приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_13 вміненого йому злочину, що спричинює його виправдання, а із обсягу доведеного ОСОБА_14 обвинувачення підлягає виключенню така вмінена кваліфікуюча ознака, як вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_14 наступних дій.

ОСОБА_14 , будучи судимим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, діючи повторно, з корисливих мотивів та в кожному випадку з окремим умислом на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в торгівельних приміщеннях магазинів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із стелажу, приховав в поліетиленовому пакеті упаковки розчинної кави, які безоплатно виніс через вхідну зону, та якими в подальшому розпорядився на власний розсуд:
- близько 14 години 45 хвилин 06 січня 2020 року, за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,130/5, належні ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» 2 упаковки «Jacobs Milicano Americano», загальною вартістю в розмірі 456 грн;

- близько 12 години 10 хвилин 08 січня 2020 року, за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,70-Б, належні ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» 2 упаковки «Jacobs Milicano Americano», а також 2 упаковки «Jacobs Monarch», загальною вартістю в розмірі 761,72 грн.

Окрім того, о 13 годині 37 хвилин 08 січня 2020 року ОСОБА_14 , діючи з аналогічних мотивів та умислом, будучи вільно допущеним до тамбурного приміщення, розташованого на 10 поверсі першої парадної біля квартир АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав залишений без нагляду, належний ОСОБА_8 велосипед марки «Azimut», вартістю 5200 грн, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд
Вищезазначені дії ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_14 покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує щодо ОСОБА_14 дані про відсутність власної сім`ї, офіційної роботи, посередню характеристику за місцем навчання, його показання про неофіційне працевлаштування за робітничими спеціальностями, смерть матері та необхідність догляду за малолітнім братом, а також ту обставину, що останні злочини були вчинені ОСОБА_14 через незначний проміжок часу після його звільнення від відбування покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, а також факту засудження ОСОБА_14 у 2019 році за вчинення інших злочинів аналогічної спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого ОСОБА_14 положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України, а також обумовлює його подальшу ізоляцію від суспільства шляхом визначення остаточного покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки прокурором не було спростовано доказами показання ОСОБА_14 про його фактичне затримання співробітниками поліції 11 січня 2020 року, то необхідно визнати саме цю дату початком строку досудового ув`язнення обвинуваченого.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, визнати невинуватим і за недоведеністю вчинення даного злочину виправдати.
Застосований до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_13 з-під варти в залі суду.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року та визначити ОСОБА_14 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць.
На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_14 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні, а також в об`єднаних кримінальних провадженнях №0000436 від 02 лютого 2019 року, №0001692 від 18 травня 2019 року, в яких його було засуджено за попереднім вироком, в періоди з 27 травня 2019 року до 18 листопада 2019 року, а також з 11 січня 2020 року до дня набуття законної сили цим вироком, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 27 травня 2019 року, за виключенням періоду часу з 19 листопада 2019 року до 10 січня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_14 залишити попередній тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів: диски із відеозаписами зберігати в матеріалах судового провадження; велосипед марки «Azimut» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_14 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1