Справа № 405/3821/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001272 від 21.02.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2020 року на майно, а саме на автомобіль Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , із застосуванням заборони його відчуження. На обгрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0001272 від 21.02.2020 року. В рамках даного кримінального провадження працівниками поліції проведено обшук автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , в ході якого вказаний автомобіль було вилучено, власником якого є ОСОБА_5 . Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2020 року накладено арешт на автомобіль Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 із забороною його відчуження. Слідчий, який обгрунтовував необхідність накладення такого арешту, вказував на необхідність збереження речових доказів та застосування, в подальшому, конфіскації вказаного автомобіля з метою відшкодування завданої шкоди потерпілому. Під час вирішення питання щодо накладення арешту, стороною обвинувачення не надано жодного підтвердження того факту, що вказаний автомобіль містить на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення чи придбаний на кошти, здобуті від злочинної діяльності. В подальшому, під час досудового слідства, сторона обвинувачення такі факти також не отримала, а тому відсутнє правове підгрунтя дії такого арешту.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, пославшись на обставини зазначені у клопотанні.
Слідчий в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, вважає його не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001272 від 21.02.2020 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 146 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2020 року було накладено арешт на автомобіль Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Та ключ від замка запалювання, власником яких є ОСОБА_5 , а фактичним володільцем ОСОБА_6 .

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, за змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України речовим доказам.
При цьому, слідчим суддею відзначається, що арешт на майно накладений відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки слідчий суддя прийшов до переконання, що вказаний в клопотанні про скасування арешту автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та відносно даного майна існують ризики, передбачені абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України.
Аналіз положень ст. 174 КПК України свідчить, що тягар доведення необхідності та обґрунтованості скасування арешту покладається на особу, яка звертається з даним клопотанням.
Таким чином, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється слідчим та прокурором, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності та самостійно визначають обсяг слідчих дій, під час розгляду клопотання стороною захисту доказів, які б беззаперечно доводили, що скасування арешту не зашкодить досудовому розслідуванню не надано, а відтак, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою збереження вказаного майна від подальшого його відчуження, знищення або втрати, а також з метою забезпечення в подальшому цивільного позову за рішенням суду, тому, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даній стаді кримінального провадження підстав для скасування арешту, який слідчим суддею накладено обґрунтовано.
При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, що арешт накладено необґрунтовано в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.174,369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001272 від 21.02.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7