Справа № 161/4045/20
Провадження № 1-кс/161/1941/20
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

м. Луцьк 16 березня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки "Сітроен С5" НОМЕР_1 , який 11.03.2020 року вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
Клопотання обґрунтоване тим, що 11.03.2020 року, близько 18 год. 40 хв. водій автомобіля марки "Сітроен С5" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Львівській у напрямку вул. Володимирської допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який здійснював перехід проїжджої частини по нерегульованому пішохідному переходу.

Відомості про даний факт 12 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

В ході огляду місця події від 11.03.2020 року, автомобіль марки "Сітроен С5" д.н.з. НОМЕР_1 був оглянутий, вилучений та поміщений на територію майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку, вул. Ківерцівська, 34.
Згідно інформації з БД «НАІС» власником автомобіля марки "Сітроен С5" д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією інформації з БД «НАІС».
Як вказано у клопотанні, зазначений вище транспортний засіб, має силу речового доказу, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди його вчинення, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на нього, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 не заперечував щодо накладення арешту на транспортний засіб.
Заслухавши поясненя учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Згідно інформації з БД «НАІС» власником автомобіля марки "Сітроен С5" д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією інформації з БД «НАІС» (а.с. 6).

На переконання слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні довів, що для збереження транспортного засобу марки "Сітроен С5" НОМЕР_1 , як речового доказу, слід накласти арешт на нього.

При цьому слідчий суддя наголошує, що в даному випадку суспільний інтерес, який полягає в з`ясуванні об`єктивної істини у кримінальному провадженні за фактом ДТП, дозволяє втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується з приписами ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи дане питання, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;3) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що вищевказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою належного збереження речового доказу та його дослідження, клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти в межах даного кримінального провадження арешт на транспортний засіб марки "Сітроен С5" д.н.з. НОМЕР_1 , який в ході огляду місця події 11.03.2020 року був вилучений, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1