ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/298/20 Справа № 173/2180/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, повернено прокурору для усунення недоліків.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на невідповідність обвинувального акта вимогам п.п.1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України. Так, на переконання суду, викладені в акті обставини вчинення кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення є поверхневими та неконкретизованими. Суд вважає, що з обвинувального акта незрозуміло, які саме дії ОСОБА_7 слідчий вважає були спрямовані на створення пункту з прийому металобрухту. При цьому, в обвинувальному акті не вказано при яких обставинах та в який час ОСОБА_7 придбав металобрухт, який знаходився на території його домоволодіння. Окрім того, у ньому не розкриті ознаки складу злочину, зокрема прийому, схову та збуту металобрухту, а також не вказано який саме прийом металобрухту здійснювався.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України, а суд при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі судового розгляду та вдався в обговорення тих питань, які не вирішуються на цьому етапі кримінального провадження, зокрема пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичною оцінкою дій обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам не відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є обґрунтованими.
Як вбачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України, як здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, та організація незаконного пункту прийму та схову металобрухту
Між тим, зазначені в обвинувальному акті обставини, які прокурор вважає встановленими, не відповідають сформульованому обвинуваченню.
Так, у обвинувальному акті відсутнє посилання на обставини, які вказують на існування кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, що дає підстави вважати нерозкритою його об`єктивну сторону, а також неконкретизованим обвинувачення в цілому.
З огляду на викладене, враховуючи те, що у відповідності зі ст. 91 КПК України, ці обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначення їх в обвинувальному є вирішальним, оскільки в подальшому може істотно вплинути на правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.
Доводи прокурора про те, що суд вийшов за межі попереднього судового розгляду не заслуговують на увагу, оскільки суд не здійснював оцінку доказів у кримінальному провадженні, а лише перевірив відповідність зазначених в обвинувальному акті обставин сформульованому прокурором обвинуваченню, що не суперечить положенням ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4