Справа № 191/1372/20
Провадження № 1-кс/191/304/20
У Х В А Л А

12 травня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого освіта середню, не працюючого, одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12.02.2002 Павлоградським районним судом за ч.2 ст.141, ч.2 ст.142, ч.1 ст.296, ст..42 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 25.06.2004 умовно-достроково на не відбутий строк 1 р., 6 міс., 17 днів;

- 14.08.2006 Апостолівським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст..71, 81 ч.4 частково приєднано не відбутий строк 6 міс. по вироку від 12.02.2002 до відбуття 5 р. 6 міс. звільнився 22.03.2010 умовно-достроково на не відбутий строк 1 р., 3 міс., 17 днів;

- 27.12.2010 Синельниківським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України за ч.2 ст.185 КК України до 1 р., 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст.71, 81 ч.4 частково приєднано не відбутий строк 6 міс. по вироку від 14.02.2006 до відбуття 2 р. позбавлення волі, звільнився 27.09.2012 по відбуттю строку покарання;

- 12.04.2014 Синельниківським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 3 р.;

- 14.07.2014 Синельниківським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, с. 71 КК України до 4 р.;

- 28.10.2014 Синельниківським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 р. на підставі ст..71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 р. по вироку від 14.07.2014 до відбуття 4 р. позбавлення волі;

- 11.08.2017 Новомосковським судом за ч.2 ст.190 КК України до 2 р. позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 міс. по вироку від 28.10.2014 до відбуття 2 р. 6 міс. позбавлення волі,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000438 від 31.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000438 від 31.03.2020 року, відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

12.05.2020 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області доставлений ОСОБА_5 .
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2020 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прибув до місця мешкання своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мешкають за адресою АДРЕСА_2 , з якими напередодні вживав алкогольні напої, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_5 підійшов до вхідної двері будинку за адресою АДРЕСА_2 . В цей момент господарка домоволодіння ОСОБА_8 відчинила вхідні двері будинку. ОСОБА_5 бажаючи подолати можливий опір зі сторони потерпілих, з корисливих мотивів, наніс ударів рукою в область голови ОСОБА_8 , від якого остання впала на підлогу, після чого прослідував до кімнати будинку, де на той момент на дивані сидів ОСОБА_7 , після чого наніс останньому один удар цеглиною по голові, після чого ОСОБА_5 знову замахнувся цеглою, щоб нанести ще один удар по голові ОСОБА_7 , але останній прикрив свою голову правою рукою, в результаті чого ОСОБА_5 наніс йому один удар цеглою по правій руці. Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 відкрито викрав перебуваючий в кімнаті телевізор «ergo LE32CT 1000 AU», вартість якого згідно висновку експерта №1302/20 від 06.04.2020 становить 3500 грн., з яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 83 від 14.04.2020, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження голови у вигляді садна шкіри лобної ділянки голови справа, яке за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто, відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
08.05.2020, приблизно о 16-00 годин, ОСОБА_5 , прийшов додому до свого знайомого ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та з дозволу господаря зайшов до літньої кухні, де вживали алкогольні напої.

Перебуваючи у приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_3 , побачив електроінструмент, а саме шуруповерт, кутову шліфувальну машинку та електродриль, які належить ОСОБА_10 . Вказаний електроінструмент ОСОБА_5 , визначив, як предмети, якими можна таємно заволодіти на свою користь і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна.

Так, вже 10.05.2020, приблизно о 02-00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, знаходячись в приміщенні літньої кухні за адресою АДРЕСА_3 , таємно, повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме: шуруповерт «Витязь», електродриль, кутову шліфувальну машинку «Дніпро-М» з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Своїми злочинними діями, що виразились у таємному, повторному, умисному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_10 .

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на думку слідства підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого, корисливого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, раніше судимий, таким чином виникають ризики, передбачені ч. 1 п.п. 1,5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, або продовжити злочинну діяльність, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, такі обставини можуть зумовити ОСОБА_5 спробувати уникнути передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування або суду, або продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, за викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за викладених вище обставин, слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував та просив застосувати до нього більш м`який вид запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого погодженого з прокурором, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя враховує встановлені підстави обрання запобіжного заходу, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого, корисливого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, раніше судимий, таким чином виникають ризики, передбачені ч. 1 п.п. 1,5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, або продовжити злочинну діяльність, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, такі обставини можуть зумовити ОСОБА_5 спробувати уникнути передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування або суду, або продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що підозрюваний залишаючись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування, та продовжити злочинну діяльність, а застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, а саме до 10.07.2020 року включно.

Ухвала припиняє свою дію 11 липня 2020 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1