ВИРОК

Іменем України

Дата документу 30.01.2020

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубина Новосанжарського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, номер обслуги мінометного взводу мінометної батареї десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдата», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

14.09.2018 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 , терміном на 3 роки.

В подальшому ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2019 року № 17 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

13.05.2019 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та лише 30.10.2019 року добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що 13.05.2019 року проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 . 30.10.2019 року добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжкого, однак період самовільного залишення служби не є значним, обвинувачений пербував вдома та допомагав одинокій матері, добровільно зявився із зізнанням.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем служби та позитивно за місцем проживання, на обліках нарколога та психіатра не перебуває.
Ризик його небезпеки для суспільства та вчинення повторних кримінальних правопорушень уповноваженим органом з питань пробації оцінюється як середній, його виправлення можливе без обмеження та позбавлення волі.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутності обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу, яке суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

СуддяОСОБА_1