Провадження № 11-кп/4820/249/20
Справа № 669/658/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 04.11.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2019 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживачого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, депутатом будь-яких рад не обирався, машиніста ВП «Локомотивне ДЕПО Гречани» Регіональної філії Південно-Західної залізниці АТ «Укрзалізниця», раніше не судимого ,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 5 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням інженерно-транспортних експертиз технічного стану транспортного стану, інженерно-транспортної транспортно-трасологічної експертизи та судової інженерно-технічної експертизи обставин та механізму ДТП в кримінальному провадженні №0000191 в сумі 8535,07 грн.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
За вироком суду, 3 листопада 2018 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись за межами населеного пункту по 21 кілометрі автодороги Н-02 «Кременець-Біла Церква», зі сторони м.Кременець, в напрямку м. Біла Церква, зі швидкістю близько 90 км/год, із ввімкненим ближнім світлом фар, був засліплений світлом фар зустрічного автомобіля «ВАЗ» моделі «21703» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , після чого в порушення пп.10.1, 12.1, 19.3. Правил дорожнього руху України, після засліплення не здійснив зупинку транспортного засобу не змінюючи смуги руху, не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, змінив напрямок свого руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а саме змістився на зустрічну смугу руху. В результаті вказаних дій ОСОБА_11 , на 21км+315м допустив зустрічне ковзне зіткнення, під час якого автомобіль «BMW 530» реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєю передньою лівою частиною контактував з передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ», моделі «21703» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку м. Кременець із пасажирами ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ» моделі «21703» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
закритого перелому діафіза ліктьової кістки лівого передпліччя, яке за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;
забійного садна обличчя, забійних саден обох колінних суглобів,які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Крім того, пасажир автомобіля «ВАЗ» моделі «21703» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді:
забійної рани лівої брови та лівої лобної ділянки, перелом передньої та латеральної стінок правого верхньо-щелепного суглобу зі зміщенням відламків в порожнину синуса та переходом на нижню та латеральні стінки правої орбіти, гемосинус справа, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вказані наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_11 правил безпеки дорожнього руху, які передбачені Правилами дорожнього руху, а саме:
10.Початок руху та зміна його напрямку:
п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
12.Швидкість руху.
п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
19.Користування зовнішніми світловими приладами.
п.19.3. У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить в частині призначеного покарання змінити, призначити основне покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому вказує, що суд безпідставно не врахував його щире каяття у вчиненому лише з тих підстав, що на момент судового розгляду ним не було відшкодована матеріальна шкода, не взяв до уваги, що після ДТП також лікувався, тимчасово не працював, а також враховуючи його матеріальне становище та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не мав на той час можливості сплатити потерпілим хоча б якісь кошти. Крім того зазначає, що цивільний позов потерпілих залишено без розгляду через неналежне формулювання вимог та неподання в повній мірі доказів понесених витрат. Звертає увагу і на те, що під час досудового розслідування та судового розгляду намагався частково відшкодувати заподіяну шкоду, однак отримав відмову в прийнятті часткового відшкодування і має наміри в подальшому відшкодувати потерпілим шкоду, аж до її повної виплати, однак додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, позбавить його можливості працювати та отримувати доходи. На думку апелянта, судом не враховано, що за відсутності обтяжуючих обставин та за наявності обставин, що пом`якшують покарання, з врахуванням відомостей про його особу, були всі підстави призначити покарання у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
В заперечені на апеляційну скаргу ОСОБА_11 представник потерпілих ОСОБА_9 вважає, що вирок Білогірського районного суду від 23.12.2019 є законним та обґрунтованим. Просить залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх представника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок Білогірського районного суду від 23 грудня 2019 року залишити без змін, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_11 не підлягає до задоволенню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки руху, що спричинили потерпілим тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , місцевий суд врахував конкретні обставини за яких ним було вчинено кримінальне правопорушення, а також те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має на утримані трьох малолітніх дітей. Обставини, які пом`якшують його покарання є визнання вини та сприяння у розкриттю злочину. Думку потерпілих, які просили призначити реальну міру покарання з позбавленням права керування транспортними засобами. Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Не можуть бути задоволеними доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про необхідність пом`якшення покарання, оскільки суд за наявності обставин, що пом`якшують покарання, призначив його в мінімальних межах санкції частини статті, за якою той обвинувачується, підстав для ще більшого пом`якшення, із призначенням покарання у виді штрафу та без позбавлення права керування транспортними засобами, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.
При цьому з урахуванням характеру та мотиву допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху та наслідків, що настали, які виразилися в заподіянні потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, суд обґрунтовано застосував до нього додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Ті обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_11 в апеляційній скарзі, як такі, що, на його думку, є підставою для незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, зокрема, що він працює на посаді машиніста ВП «Локомотивне ДЕПО Гречани» і робота пов`язана з необхідністю керування транспортним засобом, що обмежить його повноцінно здійснювати професійну діяльність і отримувати доходи на утримання сім`ї, не може бути підставою для пом`якшення покарання, оскільки жодним чином не зменшують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопоуршення та його наслідки. Менш суворий вид покарання, не пов`язаний з позбавленням права керувати транспортними засобами волі, не буде сприятиме меті покарання - виправленню засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_11 обране покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфіковані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Підстав для зміни вироку суду стосовно ОСОБА_11 , колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2019 року відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді