Справа №:755/5998/20
Провадження №: 1-кс/755/2024/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0002858 від 26квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и л а :
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт тим часово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля, які вилучені під час огляду місця події від 26 квітня 2020 року, за адресою: м. Київ, просп. А.Навої, 1.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26 квітня 2020 року, приблизно о 10 год 05 хв за адресою: м. Київ, просп. Алішера Навої, 1, зупинено транспортний засіб «КІА» н/з НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_4 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного з ознаками підробки.
Так, 26 квітня 2020 року відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за адресою м Київ, просп. А.Навої, 1, проведено огляд місця події, в присутності ОСОБА_4 під час якого виявлено автомобіль марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів, вилучено автомобіль марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі до вказаного автомобіля.
Фактична невідповідність зазначеного в автомобіля марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-коду НОМЕР_5 з базою «НАІС», надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що номера вузлів та агрегатів могло бути знищено, перероблено, підроблено або замінено, а відтак вказаний автомобіль може бути предметом кримінального правопорушення і на ньому можуть міститись сліди його вчинення.
Аналогічно, сукупність вказаних обставин вказує на можливість підроблення свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а тому вказаний документ може бути предметом вчинення кримінального правопорушення.
Також, будь-яких інших документів, якими б можливо підтвердити право на законне володіння вказаним транспортним засобом також не надано, що ставить під сумнів право на законне володіння транспортним засобом.
Згідно постанови слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 26 квітня 2019 року автомобіль марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002858 від 26 квітня 2020 року.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0002858 від 26 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Із викладених у клопотанні підстав просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 зазначив, що придбав автомобіль у незнайомої йому особи. При купівлі транспортного засобу він перевіряв, щоб він-код автомобіля відповідав тому, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Про підроблення чи невідповідність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому нічого не відомо. Попередній користувач даного транспортного засобу, який продавав його зазначив, що з безпосереднім власником автомобіля відсутній зв`язок, тому перереєструвати його немає можливості. Заперечував проти накладення арешту на транспортний засіб.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши доводи слідчого, третьої особи ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
26 квітня 2020 року відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за адресою м Київ, просп. А.Навої, 1 проведено огляд місця події, в присутності ОСОБА_4 під час якого виявлено автомобіль марки «КІА» н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі, які з метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 26 квітня 2020 року автомобіль марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002858 від 26 квітня 2020 року.

Вимоги ч. 3 ст. 110 КПК України вимагають від слідчого наведення у постанові не законодавчо визначених у ст. 98 КПК ознак віднесення майна до речових доказів, а конкретних ознак їх злочинного походження, встановленого розслідуванням злочину за ст. 290 КК України та їх переліку, що відповідає вимогам ст. 98 КПК.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що вище зазначені речі, які були вилучені 26 квітня 2020 року під час огляду місця події є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від відчуження.

Слідча суддя враховує правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб.
При цьому слід зазначити, що у постанові слідчого від 26 квітня 2020 року не визнається речовим доказом ключі від автомобіля марки «КІА»,н/з НОМЕР_1 , у зв`язку із чим клопотання слідчого в даній частині не підлягає задоволенню.
Щодо вимог слідчого про заборону користування транспортним засобом, то враховуючи вимоги ст. 131-132, 170-173 КПК України, наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя вважає за необхідне у задоволені клопотання в частині заборони користування зазначеним транспортним засобом відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 40, 100, 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 24 квітня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: автомобіль марки «КІА», н/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , заборонивши його відчуження та розпорядження.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 06 травня 2020 року.
Слідча суддя: ОСОБА_1