Провадження № 1-кс/243/846/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за кримінальним провадженням №0000782 від 16 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про арешт майна.
З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000782 від 16 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.04.2020 року приблизно об 11 годині 20 хвилин невстановлена особа умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи біля 10 насосної станції у с. Олександрівка, Слов`янського району, намагалась викрасти металеву трубу, але з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

16.04.2020 року у період часу з 12 години 30 хвилин по 13 годину 30 хвилин слідчим слідчого відділу Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, що розташовується між сел. Олександрівка, Слов`янського району, Донецької області та сел. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області в ході якого виявлено викопану траншею, вздовж якої на поверхні, виявлено та вилучено: 129 фрагментів труби, діаметром 150 мм., товщиною приблизно 4 мм., довжина кожного фрагменту 9,5 метрів. Вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідуванням, представником ТОВ «КРАМАГРОСВІТ», розташованого за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого бул.21

(), ОСОБА_5 ,(м.т. НОМЕР_1 ) було надано копію Договору № 1102 купівлі-продажу від 02.12.2013 року та специфікацію № 1 до Договору № 1102 купівлі-продажу від 02.12.2013 року. Під час вивчення вищевказаних документів, ідентифікувати та встановити місцезнаходження зазначеного в специфікації № 1 до Договору № 1102 купівлі-продажу від 02.12.2013 «Водопровід, зрошення» з інвентарним номером «01.12.1992» не надалось можливим.

Слідчий зазначає в клопотанні, що вищезазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та на них можуть бути залишені сліди злочину, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та крім того зазначені предмети будуть являтися об`єктами проведення судових експертиз.

У зв`язку з викладеним та з метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості слідства, на виконання вимог ст. 2 КПК України, а саме задля забезпечення збереження речових доказів, слідчий зазначає, що виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання про арешт майна, просили клопотання задовольнити та додатково зазначили, що необхідність в арешті вказаного в клопотанні майна, полягає в необхідності збереження речових доказів задля можливості проведення певної кількості експертиз з цим майном. Крім того зазначили, що арешт вказаного в клопотанні майна необхідний з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також про те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
ТОВ «Крамагросвіт» належним чином повідомлялося про дату та час судового розгляду та надали право представляти свої інтереси в судовому засіданні - адвокату ОСОБА_5 .
Представник ТОВ «Крамагросвіт» - адвокат ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги в судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого та просив відмовити в задоволенні клопотання останнього, оскільки клопотання є необгрунтованим. Додатково зазначивши, що майно на яке просить накласти арешт слідчий є власністю ТОВ «Крамагросвіт», що за його словами підтверджується договором купівлі продажу № 1102 від 02.12.2013 року та специфікацією № 1 до договору № 1102 від 02.12.2013 року, згідно якої ТОВ «Крамагросвіт» купив у ПАТ «Шахта ім. А.Ф. Засядько» крім іншого водопровід зрошення з інвентарним номером 01.12.1992, який є предметом злочину по даному кримінальному провадженню та який на теперішній час фактично знаходиться на території підприємства, біля корівника ТОВ «Крамагросвіт». Вказав, що металеві труби, які є предметом злочину по даному кримінальному провадженню - були викопані на підставі договору про виконання роботи від 10 квітня 2020 року укладеному між ТОВ «Крамагросвіт» та ФОП «Корж» задля відкопки траншеї та прокладення пластикової труби.
Заслухавши думку та пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Положення п.1 ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Окрім вказаного, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя проаналізувавши доводи сторін та фактичні обставини справи зазначає, що чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд

зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи або досягнути мети/цілей досудового розслідування.
Матеріалами клопотання встановлено, а саме згідно протоколу огляду від 16.04.2020 року та фототаблиці до протоколу від 16.04.2020 року, вбачається, що на полі в с. Олександрівка, Слов`янського району було виявлено траншею та металеву трубу розділену на фрагменти. (а.с. 8-9).
Згідно постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 17.04.2020 року, 129 фрагментів труби, діаметром 150 мм., товщиною приблизно 4 мм., довжина кожного фрагменту 9,5 метрів, які були вилучені в ході проведення огляду місця події від 16.04.2020 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.(а.с.10).
Як було встановлено в судовому засіданні, не заперечувалось учасниками кримінального провадження та підтверджено сохраною розпискою, що вищезазначені 129 фрагментів труби, діаметром 150 мм., товщиною приблизно 4 мм., довжина кожного фрагменту 9,5 метрів, які були визнані речовими доказами були передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Крамагросвіт».
В свою чергу слідчий та прокурор під час судового засідання зазначили, що визнання зазначених вище предметів речовими доказами свідчить про те, що ці речі зберегли на собі сліди злочину та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому для досягнення цілей досудового розслідування вказали, що є доцільним арешт вказаного в клопотанні майна задля детального аналізу та вивчення як дозвільних документів на вириття металевої труби так і правовостановлюючих документів на саму трубу.
Слідчий суддя вказує, що з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні слідчим та прокурором, дійсно вбачається, що майно, яке було вилучене слідчим під час огляду місця події 16.04.2020 року - могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути предметом інкримінованого злочину по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим згідно позиції слідчого та прокурора - існує можливість його використання як доказів у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий та прокурор довели слідчому судді необхідність арешту вказаного в клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, зокрема вказавши, що вилучені предмети мають значення речових доказів, і що вони підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів задля проведення судових експертиз необхідних по вказаному кримінальному провадженню.
Згідно п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна третіх осіб (власника майна).
В даному випадку, оцінивши та проаналізувавши всі обставини встановлені в судовому засіданні слідчий суддя приходить до висновку, що 129 фрагментів труби, діаметром 150 мм., товщиною приблизно 4 мм., довжина кожного фрагменту 9,5 метрів, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання в права ТОВ «Крамагросвіт», як арешт зазначеного майна, оскільки враховуючи розумність та співрозмірність обмежень, які можуть бути викликані арештом майна з одного боку та завданням кримінального провадження з іншого, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучене майно на теперішній час фактично знаходиться у ТОВ «Крамагросвіт» на відповідальному зберіганні, крім того всі передбачені договорами дії з цим майном були вже виконанні, а саме траншея звільнена від металевої труби задля прокладення нової, а тому арешт майна

не призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ «Крамагросвіт».
З приводу доводів та заперечень представника ТОВ «Крамагросвіт» адвоката ОСОБА_5 щодо поданого клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначає, що з наданих ним документів, які були досліджені в судовому засіданні та проаналізовані слідчим суддею, не можливо однозначно стверджувати, що викопана металева труба є саме «водопроводом, зрошення» з інвентарним номером «01.12.1992», власником якого, з пояснень представника, і є ТОВ «Крамагросвіт», у зв`язку з чим з метою досягнення цілей ст. 98 КПК України та детального аналізу і вивчення як дозвільних документів на вириття металевої труби з території поля в с. Олександрівка так і ідентифікації правовостановлюючих документів на саму металеву трубу, слідчий не приймає до уваги доводи представника ТОВ «Крамагросвіт».
Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вилучене майно може містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, зокрема проведенню експертиз.
Слідчий суддя зазначає, що з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Враховуючи викладене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного в клопотанні майна, яке було вилучене під час огляду місця події 16.04.2020 року - із забороною відчуження, розпорядження, користування. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,174, 175,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотанняслідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за кримінальним провадженням №0000782 від 16 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України про арешт майна задовольнити.

З метою збереження слідів та доказів у даному кримінальному провадженні, накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000782 від 16 квітня 2020 року, а саме: 129 фрагментів труби, діаметром 150 мм., товщиною приблизно 4 мм., довжина кожного фрагменту 9,5 метрів, які були вилучені в ході проведення огляду місця події від 16.04.2020 року, а саме відкритої ділянки місцевості, що розташовується між сел. Олександрівка, Слов`янського району, Донецької області та сел. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області - шляхом заборони права на відчуження, розпорядження, та користування.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та представнику власника майна.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1