Провадження № 1-кп/522/292/20
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
21 січня 2020 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, клопотання заставодавця про повернення застави та клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000072 від 24.01.2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_5 ,
захисники - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представник заставодавця - ОСОБА_9
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0000072 від 24.01.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заставодавця ОСОБА_10 про повернення застави сплаченої за ОСОБА_5 , так як строк дії процесуальних обов`язків вказаних в ухвалі суду сплинув 15.08.2017 року, і в подальшому вона немає наміру виступати гарантом належної поведінки обвинуваченого з тих підстав, що 14.10.2019 року він спричинив їй тілесні ушкодження та погрожував вбивством про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В свою чергу, прокурор звернулась із клопотанням про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики, що останній може порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, і вчиняти дії передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора, проти повернення застави не заперечив.
Захисник заперечив проти задоволення клопотань.
Представник заставодавця підтримав клопотання прокурора та просив повернути заставу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2017 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у розмірі 128 000 грн. Вказаним рішення визначено обов`язки, яких обвинувачений повинен дотримуватися, у разі внесення застави, строком на 2 місяці.
Варто зазначити, що запобіжний захід у вигляді застави є безстроковим і він продовжує діяти до моменту закриття кримінального провадження, постановлення вироку по справі, звернення застави в дохід держави у разі порушення процесуальних обов`язків чи повернення застави за клопотанням заставодавця.
Рішення про продовження строку виконання процесуальних обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, судом не приймалося, а тому, строк виконання процесуальних обов`язків сплинув.
В період дії процесуальних обов`язків, тобто з 15.06.2017 року по 15.08.2017 року, ОСОБА_5 своїх обов`язків не порушував, тому підстав для звернення застави в дохід держави - немає.
В той же час, на разі виникли обставини, які потребують повернення внесеної застави заставодавцю.
Так, судом враховано, що грошові кошти були внесені ОСОБА_10 в якості застави за обвинуваченого ОСОБА_5 . На даний час, вона є заявником і потерпілим у кримінальному провадженні розпочатому щодо факту спричинення їй легких тілесних ушкоджень, в якості особи причетної до вчиненого злочину зазначено ОСОБА_5 .
Крім цього, суд бере до уваги, що ОСОБА_10 має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно незаміжня, та потребує у поверненні вказаних коштів у зв`язку із складним матеріальним становищем.
Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, повернення застави із підстави відмови заставодавцем виконувати свої обов`язки не передбачено.
Однак, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням вище викладеного, фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність повернення заставодавцю коштів сплачених у рахунок застави за ОСОБА_5 .
Що стосується клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ч. 2 ст. 15 п.1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та довічного позбавлення волі.
Суд бере до уваги особливу тяжкість злочину, що ставиться у провину обвинуваченому, а тому вважає, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, той факт, що ОСОБА_5 після відбуття покарання у виді позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні однорідного злочину проти життя, що дає суду право вважати, що у разі незастосування запобіжного заходу обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України: сімейний стан обвинуваченого, який має літніх батьків, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я (наявність ряду захворювань, у тому числі такого тяжкого захворювання, як епілепсії). Згідно із довідки ДУ "ОУВП №21" ОСОБА_5 встановлено діагноз: хронічний гепатит нез`ясованої етіології.
Жодних інших ризиків та нових обставин судом не було встановлено. Факти, які зазначені у заяві ОСОБА_10 не можуть слугувати підставою для обрання виняткового запобіжного заходу та не можуть свідчити про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді застави так як наразі кримінальне провадження щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 знаходиться на стадії досудового розслідування, а ОСОБА_5 немає жодного процесуального статусу у такому провадженні.
Крім цього, суд бере до уваги і виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, з моменту звільнення з-під варти, ОСОБА_5 з`являвся на виклики до суду у визначений час, належним чином виконував інші визначені в ухвалі обов`язки, що свідчить про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.
Зважаючи на ефективність запобігання ризикам раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, суд приходить до висновку про необхідність застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Застосування вказаного запобіжного заходу буде відповідати як вимогам Європейської Конвенції з прав людини (Практиці Європейського суду з прав людини) так і завданням кримінального провадження. Відповідно до Рішення у справі Ноймайстер проти Австрії ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.
У рішенні ЄСПЛ у справі Москаленко проти України № 50264/08 від 17.04.2014 року, п. 36 Суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Фактично, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, окрім пропозиції розпочати суд над обвинуваченим протягом розумного строку або забезпечити особі тимчасове звільнення, - імперативно вимагає здійснити звільнення не пізніше моменту, коли затримання, що триває, перестає відповідати критерію розумності /Рішення ЄСПЛ у справі Яблонський проти Польщі п. 83/.
До ухвалення вироку суду, особа обвинуваченого свідчить про можливість знаходження в суспільстві, однак з певними обмеженнями які покладаються на останнього вказаною ухвалою суду.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Зважаючи на вище викладене, тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться у обвинувачення ОСОБА_5 , його майнового та сімейного стану, суд вважає за необхідне обрати розмір застави у межах зазначених в п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому його обов`язки і наслідки їх невиконання.
Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до п. 16 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13, застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). Механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави регулюється Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу(затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27)).

Керуючись ст.ст. 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_10 про повернення суми застави в рамках кримінального провадження № 0000072 від 24.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1, 13 ч. 2 ст. 115КК України - задовольнити.
Повернути заставодавцю ОСОБА_10 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заставу в розмірі 128 000 грн. (сто двадцять вісім тисяч гривень) 00 коп. визначену на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 15.06.2017 року по справі № 522/14018/16-квідносно ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за адресою: 65005, м. Одеса, вулиця Бабеля 2, для виконання.

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_5 /чи заставодавця, не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу внести кошти на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; справа № 522/14018/16-к, та надати підтверджуючий документ суду.
Покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за викликом до суду на визначений ними час;
- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати до уповноваженого органу, документи, які надають право для виїзду за кордон.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали суду про покладення процесуальних обов`язків складає два місяці, тобто до 21.03.2020 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

21.01.2020