Справа № 202/1842/20
Провадження № 1-кс/202/2729/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

6 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000449 від 25.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучений 26.03.2020 року ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7 чорно-сірого кольору.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2020 року клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин. Копія ухвали отримана прокурором 3 квітня 2020 року.

У встановлений строк прокурор звернулася з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.

У своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7 чорно-сірого кольору, посилаючись на те, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 25.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Прокурор зазначає, що 25.03.2020 року був допитаний ОСОБА_5 , який надав пояснення, що 21 березня 2020 року ОСОБА_6 приніс йому для ремонту ноутбук марки «НР», на якому він виявив фотографії своїх оголених дітей.
26.03.2020 року ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7 чорно-сірого кольору, на якому містяться фотографії порнографічного характеру. На вказаних фотознімках міститься малолтіня потерпіла ОСОБА_5 .
Постановою слідчого Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області вилучений ноутбук визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
26.03.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може приховати, пошкодити чи знищити інформацію, яка міститься на носії інформації - ноутбуці марки «НР» sn: 5СV2392RK7.

Тому з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає судовому розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 25.03.2020 року, в якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, зокрема у вчиненні розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_5 , 2011 року народження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в даному кримінальному провадженні 26.03.2020 року слідчим був вилучений ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7, який містить фотографії із зображенням малолітньої потерпілої ОСОБА_5 .
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).

Слідчий суддя вважає, що вилучений 26.03.2020 року ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7, на який прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки він містить відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме фотозображення малолітньої потерпілої, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому існує загроза приховування, пошкодження, знищення ноутбуку або файлів, які на ньому містяться, оскільки ОСОБА_6 як особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні розпусних дій відносно потерпілої, є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання прокурора доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучений ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7.
На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту відповідає потребам досудового розслідування та не матиме тяжких наслідків, оскільки арешт майна носить тимчасовий характер. Крім того, накладений арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000449 від 25.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на ноутбук марки «НР» sn: 5СV2392RK7 чорно-сірого кольору шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1