ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/14009/19 (пр. № 1-кп/201/883/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003068, 0000013, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого: 16 жовтня 2007 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі; 23 січня 2008 року вирком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді одного року одного місяця обмеження волі; 25 грудня 2008 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі; 25 листопада 2013 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки; 27 грудня 2013 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки; 07 серпня 2014 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі; 10 вересня 2014 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі; 06 листопада 2014 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі; 12 квітня 2016 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки; 08 червня 2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді трьох років восьми місяців позбавлення волі; 08 липня 2016 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі; 13 липня 2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років восьми місяців позбавлення волі; 21 вересня 2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано вісім місяців за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року, остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 18 листопада 2019 року з ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» по відбуттю строку покарання; 04 грудня 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох місяців арешту; 29 січня 2020 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року та остаточно визначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_6 05 грудня 2019 року близько 06.00 години, знаходячись на території урочища Тонельна Балка у м. Дніпро, більш точне місце під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, побачив на землі, біля смітника в купі металобрухту прозорий целофановий пакет, перевірив його вміст та з`ясував, що в середині знаходиться предмет схожий на саморобний пістолет, та шість патронів.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно розуміючи, що знайдені ним предмети є вогнепальною зброєю та бойовими припасами, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, поклав в праву нижню зовнішню кишеню вдягнутої на ньому куртки, вказану вогнепальну зброю разом із бойовими припасами, а саме металевий предмет циліндричної форми, який є вогнепальною зброєю, однозарядним гладкоствольним пістолетом спрощеної конструкції, придатним до проведення пострілів, виготовленим саморобним способом для проведення пострілів 5,6-мм патронами кільцевого запалення, та шість патронів, які є боєприпасами - патронами калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 22 Lr (5,6 мм): пістолетів «Walther», «Colt», та ін., карабіну «Walther G-22» та ін., також можуть використовуватись для стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї з гвинтівок «ТОЗ-8М», «СМ-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», «Стріла-3», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», пістолетів «Марголіна», «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-1» та ін., які придатні до стрільби, та виготовлені промисловим способом, тим самим придбавши зазначені вище предмети, та почав пересуватись вулицями міста Дніпро, тим самим незаконно носив при собі вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня, 05 грудня 2019 року в період часу з 08 години 45 хвилин до 09 години 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, неподалік від буд. № 4, в присутності двох понятих, видав працівникам поліції металевий предмет циліндричної форми, який є вогнепальною зброєю, а саме однозарядним гладкоствольним пістолетом спрощеної конструкції, придатним до проведення пострілів, виготовленим саморобним способом для проведення пострілів 5,6-мм патронами кільцевого запалення, та шість патронів, які є боєприпасами - патронами калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 22 Lr (5,6 мм): пістолетів «Walther», «Colt», та ін., карабіну «Walther G-22» та ін., також можуть використовуватись для стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї з гвинтівок «ТОЗ-8М», «СМ-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», «Стріла- 3», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», пістолетів «Марголіна», «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-1» та ін., які придатні до стрільби, та виготовлені промисловим способом.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 07 грудня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_2 , побачив на лавці сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в якій знаходились грошові кошти, які в подальшому він і визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_8 відійде від лавки, взяв із сумки, яка належить потерпілому ОСОБА_9 , грошові кошти у розмірі 800,00 гривень вісьмома купюрами номіналом по 100,00 гривень, після чого сховав їх в праву кишеню вдягнутої на ньому куртки.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 разом з викраденими грошовими коштами залишив місце скоєння кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 800,00 гривень.

3. Продовжуючи свою злочину діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 08 грудня 2019 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , побачив в коридорі, на тумбочці, сумку яка належить потерпілому ОСОБА_11 , в боковій кишень якої знаходились грошові кошти, які в подальшому визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв із бокової кишені сумки, яка належить потерпілому ОСОБА_11 , грошові кошти у розмірі 850,00 гривень, чотирма купюрами номіналом по 200,00 гривень та однією купюрою номіналом 50,00 гривень, після чого сховав їх в правій задній кишені вдягнутих на ньому джинсів.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 разом з викраденими грошовими коштами залишив місце скоєння кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 850,00 гривень.

4. Продовжуючи свою злочину діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 09 грудня 2019 року, приблизно о 08.00 годині, перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_4 , побачив на лавці сумку, яка належить потерпілій ОСОБА_12 , в якій знаходились грошові кошти, які в подальшому він і визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, дочекавшись коли потерпіла ОСОБА_12 відійде від лавки, взяв із сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_12 , грошові кошти у розмірі 670,00 гривень, після чого сховав їх в праву кишеню вдягнутої на ньому куртки.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 разом з викраденими грошовими коштами залишив місце скоєння кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 720,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 :

-у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у незаконному придбані та носінні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак знаходиться на обліку у лікаря нарколога, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і способу заволодіння чужим майном, розміру викрадених грошових коштів, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, неодноразово систематично притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні кримінальні правопорушення, не працевлаштований та не має постійного доходу, завдану шкоду не відшкодував, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 29 січня 2020 року був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_5 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року.

Речові докази металевий предмет циліндричної форми, який є вогнепальною зброєю, а саме однозарядним гладкоствольним пістолетом спрощеної конструкції, придатним до проведення пострілів, виготовленим саморобним способом для проведення пострілів 5,6-мм патронами кільцевого запалення, та шість патронів, які є боєприпасами - патронами калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 22 Lr (5,6 мм): пістолетів «Walther», «Colt», та ін., карабіну «Walther G-22» та ін., також можуть використовуватись для стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї з гвинтівок «ТОЗ-8М», «СМ-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», «Стріла-3», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», пістолетів «Марголіна», «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-1» та ін., які придатні до стрільби, та виготовлені промисловим способом, поміщені до спец-пакету № 3645380, що знаходиться в камері схову Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №438) знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у розмірі 1256 грн. 08 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1