490/1394/20 01.06.2020
н/п 1-кс/490/1997/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1394/20
У Х В А Л А

01 червня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860 від 28.02.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860 від 28.02.2020 року.

В обґрунтування поданої скарги представник заявника зазначив, що у провадженні СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області та відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового кримінального провадження №0000860 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В ході досудового розслідування ОСОБА_5 подано клопотання про залучення його до кримінального провадження потерпілим, у зв`язку з тим, що в результаті кримінального правопорушення його автомобіль "Reno Kengo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, таким чином йому завдано значних матеріальних збитків та моральну шкоду. Крім того, внаслідок ДТП ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, однак на його заяву про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 було відмовлено та винесено відповідну постанову від 24.04.2020 року. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не має будь-якого процесуального статусу, чим грубо порушуються його права.

В своїй скарзі просив: 1) постанову слідчого ОСОБА_4 від 24.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000860, внесеного до ЄРДР 28.02.2020 року, за ч.2 ст.286 КК України, скасувати; 2) зобов`язати слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000860, визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим та допитати у відповідному статусі.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, згідно положень ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України,потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000860 від 28.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

24.04.2020 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860.

Своє рішення про відмову у визнанні потерпілим слідчий обґрунтував тим, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено достатніх підстав вважати, що в діяннях водіїв містяться ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому неможливо вважати, що ОСОБА_5 зазнав шкоди в результаті протиправних дій інших осіб. Поки у кримінальному провадженні не буде визначено винну особу, тобто встановлено наявність в діях особи складу злочину, надавати статус потерпілого водію ОСОБА_5 , відповідно до змісту ст.55 КПК України, є передчасним.

З вказаними висновками слідчого не можливо погодитись виходячи з наступного.

Так, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено мотивів на спростування доводів ОСОБА_5 , зазначених у його заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

ОСОБА_5 , звертаючись із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000860, зазначив про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому завдано значних матеріальних збитків та моральної шкоди. Крім того, внаслідок ДТП ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Не зважаючи на це, та не спростовуючи в постанові про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_5 матеріальних збитків та моральної шкоди, слідчий, в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860 від 28.02.2020 року.

За такого, приходжу до висновку, що постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а подана скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо заявлених вимог представника заявника про зобов`язання слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000860, визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим та допитати у відповідному статусі, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Так, слідчим суддею розглянуто скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860, за результатами розгляду якої слідчим суддею ухвалено про скасування вищезазначеної постанови.

Тобто в даному випадку предметом розгляду такої скарги була саме оцінка законності та обґрунтованості рішення слідчого.

При цьому, в межах розгляду даного питання слідчий суддя позбавлений можливості прийняти рішення про зобов`язання слідчого прийняти конкретне рішення або вчинити конкретну дію, як про це просить адвокат ОСОБА_3 ..

Отже, скарга адвоката ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000860, визнати ОСОБА_5 потерпілим та допитати у відповідному статусі, не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.55, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000860 від 28.02.2020 року - скасувати.
В задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1