ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/274/20 Справа № 210/6104/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року у задоволенні подання ДУ Криворізька виправна колонія (№ 80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що з матеріалів подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», спостережної комісії, та матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній за час відбуття покарання не має жодного стягнення, має лише одне заохочення. Згідно наявних у поданні та особовій справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 07 квітня 2017 року, на теперішній час характеризується позитивно, до праці на виробництві не залучається, так як виконує обов`язки старшого днювального відділення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та до професійно-технічного навчання не залучався у зв`язку із наявністю відповідної освіти, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в їх організації, підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та особистих побачень, отримує посилки та передачі, на профілактичному обліку установи не знаходиться, згідно вироку суду вину визнав повністю, має позов. Разом із цим, оцінивши поведінку та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 за весь період відбуття покарання, незважаючи на позитивну характеристику останнього, враховуючи тяжкість злочинів, за котрі засуджений відбуває покарання, термін покарання, призначеного вироком суду, термін попереднього ув`язнення, зарахований засудженому в строк відбуття покарання, невідбуту частину покарання, оскарження засудженим вироку, за котрим він відбуває покарання, суд дійшов до висновку, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений просить задовольнити подання установи та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що суд хоча і врахував, проте не надав належної оцінки його позитивній характеристиці, а також відомостям про його заохочення. При цьому, суд залишив поза увагою те, що сама обставина звернення установи виконання покарання з поданням і свідчить про доведення його виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, при розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного йому вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України.
Поряд із цим, судом враховано, що ОСОБА_7 за час відбуття покарання не має жодного стягнення, має лише одне заохочення.

Згідно наявних у поданні та особовій справі матеріалів що характеризують особу засудженого, ОСОБА_7 за час відбування покарання з 07 квітня 2017 року характеризується позитивно, до праці на виробництві не залучається, так як виконує обов`язки старшого днювального відділення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та до професійно-технічного навчання не залучався у зв`язку із наявністю відповідної освіти, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в їх організації, підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та особистих побачень, отримує посилки та передачі. На профілактичному обліку установи не знаходиться, згідно вироку суду вину визнав повністю, має позов.

Разом із цим, судом взято до уваги, що 27 грудня 2018 року, засіданням комісії ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» на предмет розгляду особових справ засуджених для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України, відмовлено в направленні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 для вирішення питання про застосування ст.82 КК України, за заявою засудженого. Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 02 вересня 2019 року: «засуджений довів своє виправлення».

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи ОСОБА_7 про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог засудженого, колегія суддів виходить з того, що поведінка ОСОБА_7 не зазнала позитивних змін, на що вказує наявність лише одного заохочення за весь час відбування покарання.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4