печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року.

В обгрунування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2016 року за № 0003127, в рамках якого ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

27.09.2019 року за вх. № 80 Генеральною прокуратурою України одержано клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0003127.

Постановою Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року.

Сторона захисту зазначає, що постанова є необґрунтованою, немотивованою та перешкоджає реалізації завдань кримінального провадження та захисту конституційних прав та законних інтересів ОСОБА_4 , оскільки останньому не було вручено повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК Укаїни; строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003127 закінчився 10.05.2017 року, проте лише 11.06.2018 року сторони кримінального провадження повідомлені про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України; досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється не уповноваженим органом. Враховуючи викладене, просить скасувати постанову Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року та зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні вчинити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, - адвокат ОСОБА_6 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, в якій вимоги скарги підтримал в повному обсязі, просила задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, оскільки учасники судового процесу про розгляд скарги повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з`явились, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за їх відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2016 року за № 0003127 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

27.09.2019 року за вх. № 80 Генеральною прокуратурою України одержано клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0003127.

Постановою Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 27.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003127 від 04.11.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, відмовлено.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчим суддею встановлено, що 15.08.2016 року у кримінальному провадженні № 0000400 ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

В подальшому, 04.11.2016 року з кримінального провадження № 0000400 виділено матеріали досудового розслідування № 0003127 за підозрою, в тому числі, ОСОБА_4 .

Постановою Генерального прокурора України ОСОБА_8 від 10.05.2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003127 продовжено до 8 місяців.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2018 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003127 щодо ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів скарги, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003127 постановами слідчих та прокурорів неодноразово зупинялося та відновлювалось, зокрема, постановами від 04.11.2016 року, 19.01.2017 року, 31.07.2017 року, 14.03.2017 року, 28.03.2017 року, 21.04.2017 року, 24.04.2017 року, 11.05.2017 року, 25.09.2017 року, 08.11.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року скасовано постанови про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_4 від 04.11.2016 року, 19.01.2017 року, 31.01.2017 року, 28.03.2017 року 11.05.2017 року, 25.09.2017 року. Зобов`язано слідчого та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні № 0003127 відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_4 . Зобов`язано слідчого та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні № 0003127 припинити розшук ОСОБА_4 , з підстав встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , про що внести відомості до ЄРДР кримінального провадження № 0003127.

Згідно листа Генеральної прокуратури України від 11.06.2018 року ОСОБА_4 та його захисникам - адвокатам ОСОБА_9 , ОСОБА_3 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, після скасування постанов про зупинення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні підлягаю застосуванню положення ч. 3 ст. 219 КПК України, тобто строк на який було зупинене досудове розслідування підлягає включенню у строки, передбачені ч. 1 ст. 219 КПК України.

Листом Генеральної прокуратури України від 11.06.2018 року ОСОБА_4 та його захисникам адвокатам ОСОБА_9 , ОСОБА_3 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що зупинення досудового розслідування і не вчинення будь-яких слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення протягом тривалого часу, починаючи з 04.11.2016 року є неефективним здійсненням досудового розслідування у розумні строки, що також було встановлено слідчими суддями у судових рішеннях.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому, з урахуванням можливого продовження строку, загальний строк досудового розслідування згідно ч. 2 ст. 219 КПК України не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Разом із тим, ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Кримінальне провадження закривається на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; відсутності в діянні складу кримінального правопорушення або якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у такому випадку закрити кримінальне провадження у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру.

Згідно ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповдіно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Як визначено у ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Для розуміння поняття найкоротших, розумних строків досудового розслідування, то слід керуватися ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини.

Зокрема, ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 також передбачає, що кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішення повинно бути достатньо мотивованим та обґрунтованим, зрозумілим для особи, яка звернулась із клопотанням, в частині відмови у задоволенні її прохання.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання захисника є недостатньо вмотивована.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження і з`ясування всіх обставин кримінального провадження та розгляду скарги, надавалась процесуальна можливість прокурору надати слідчому судді свої заперечення та відповідні документи (докази) обґрунтованості винесеної постанови.

Однак, прокурор не скористався своїм процесуальним правом щодо надання відповідних заперечень та належних та допустимих доказів обґрунтованості винесеної постанови.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Так, постанова прокурора мотивована тим, що у клопотанні сторони захисту відсутнє обґрунтування закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України; в матеріалах досудового розслідування наявні достатні об`єктивні докази щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень; на теперішній час у кримінальному провадженні № 0003127 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а доводи сторони захисту, що перебіг строків досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Аналізуючи викладене, приймаючи за основу гарантовані принципи диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя дійшов висновку, що внаслідок достеменно відомих прокурору обставин, ним була допущена протиправна бездіяльність щодо розгляду вказаного клопотання захисника та прийняття постанови про відмову у задоволенні клопотання, без належного правового обґрунтування, вмотивованості, тобто є такою, яка винесена всупереч вимогам КПК України, що призвело до порушення розумних строків проведення досудового розслідування і цим самим до порушення прав, свобод та законних інтересів підозрюваного ОСОБА_4 .

Як визначено у ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відтак, з метою відновлення порушених конституційних прав підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, у найкоротший строк вчинити дії, визначені ч. 2 ст. 283 КПК України в частині підозри ОСОБА_4 та прийняти процесуальне рішення, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

Враховуючи викладене, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 22, 38, 93, 110, 223, 282, 303, 304, 306, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року, задовольнити.

Постанову Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 03.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року, - скасувати.

Зобов`язати Прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 або іншого прокурора у кримінальному провадженні № 0003127 від 04.11.2016 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ,ч. 1 ст. 366 КК України, прийняти одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, протягом чотирнадцяти днів з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого засідання в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1