КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 16 серпня 2019 року, в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000623 від 14 травня 2019 року.

Як вказав в ухвалі слідчий суддя, заявником не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000623 від 14 травня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 16 серпня 2019 року ОСОБА_6 .
Захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на те, що у повідомленні про підозру, зазначено наступне: «у подальшому, під час сварки ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , стоячи навпроти неї, наніс їй один удар відкритою долонею правої руки з розмаху в ліву нижню частину обличчя, в результаті чого вона вдарилась задньою частиною голови об бетонну колону, яка знаходилась позаду неї, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.», що не відповідає дійсності оскільки, слідчим суддею було досліджено відеозапис на якому було видно, що потерпіла грубо порушаючи громадський порядок з явної неповаги до суспільства у громадському місці, що виражалось у нецензурною лексикою в адресу оточуючих, перебуваючи разом із своєю неповнолітньою дитиною, підійшла до підозрюваного та вдарила його рукою.
Вказує, що висновок експерта не містить прямого підтвердження, що зазначені пошкодження утворились від дій підозрюваного, а лише зазначено, що останні могли утворитись під час обставин, про які вона повідомила в ході слідчого експерименту та під час допиту.
Зазначає, що докази, які містяться в матеріалах справи, є такими, які отриманні з порушенням норм кримінально процесуального закону, так у відповідності до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра, обвинувачення не можуть грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задовольнити, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000623 від 14 травня 2019 року.
16 серпня 2019 року старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
18 жовтня 2020 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 16 серпня 2019 року, в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000623 від 14 травня 2019 року, відмовлено.

Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді в частині того, що зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 п. п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 16 серпня 2019 року, вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 утворились від дій підозрюваного, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.
На підставі викладеного, висновок слідчого судді про недоведеність заявником того, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, ґрунтується на вимогах Закону.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 16 серпня 2019 року, в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000623 від 14 травня 2019 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1102/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1