ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/8215/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1742/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року визначено рахувати строк покарання ОСОБА_7 з 04 липня 2017 року, зараховано йому строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2017 року по 21 червня 2017 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22 червня 2017 року по 03 липня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання частково відбуте покарання, призначене вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року, з 12 жовтня 2016 року по 27 грудня 2016 року включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України: з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 року включно у загальному порядку; запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року набрав законної сили 04 жовтня 2017 року.
Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_7 змінено; на підставі частини 5 статті 72 КК зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання період знаходження під вартою з 13 березня 2017 року по 04 жовтня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 часткове відбуте покарання, призначене за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року, з 12 жовтня 2016 року до 27 грудня 2016 року включно за правилами частини 5 статті 72 КК з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 року включно - у загальному порядку.

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання призначеного за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року період з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 рокув порядку ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 26 листопада 2016 року та Закону України «Про попереднє ув`язнення» в строк відбування покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення, а саме з дня його фактичного затримання 12 жовтня 2016 року до дня набрання вироком суду законної сили 27 грудня 2016 року та за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року - у період з дня етапування засудженого для участі у судовому розгляді кримінального провадження - 13 березня 2017 року до дня набрання вироком суду законної сили 04 жовтня 2017 року.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року скасувати, у зв`язку з її незаконністю, ухвалити нове судове рішення, яким зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 рокуна підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року).

Заслухавши доповідь судді; доводи засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу; думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № № 838-VIII , зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Як вбачається з відомостей матеріалів судового провадження та особової справи засудженого, вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.
Цим вироком обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 грудня 2016 року, змінено вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12 жовтня 2016 року по 27 грудня 2016 року.
Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року набрав законної сили 27 грудня 2016 року.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 13 березня 2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на той час засуджений відбував покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року.
Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 року 6 місяців.
Строк відбуття покарання визначено відраховувати з 04 липня 2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04 жовтня 2017 року залишено без змін вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року.
Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_7 змінено; на підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання період знаходження під вартою з 13 березня 2017 року по 04 жовтня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 часткове відбуте покарання, призначене за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року, з 12 жовтня 2016 року до 27 грудня 2016 року включно за правилами частини 5 статті 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 року включно - у загальному порядку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено та зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, що ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) та Закону України «Про попереднє ув`язнення» в строк відбування покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення, а саме з дня його фактичного затримання 12 жовтня 2016 року до дня набрання вироком суду законної сили 27 грудня 2016 року, а також за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 року - у період з дня обрання засудженому у цьому кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 13 березня 2017 року до дня набрання цим вироком суду законної сили 04 жовтня 2017 року.

Твердження апелянта про необхідність зарахування йому у строк покарання період його перебування під вартою з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 року включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) є необґрунтованими та суб`єктивними, оскільки після набрання вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року законної сили 27 грудня 2016 року, засуджений почав відбувати покарання за цим судовим рішенням.
Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 13 березня 2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вже в іншому кримінальному провадженні, за яким ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили 04 жовтня 2017 року.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з апеляційною вимогою засудженого про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення, яким задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку з 28 грудня 2016 року по 12 березня 2017 рокув строк покарання, призначеного за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 липня 2017 рокуза правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , судова колегія не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді