Єдиний унікальний № 946/3246/20
Провадження № 1-кп/946/485/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

11 червня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, не заміжньої, із вищою освітою, працюючої за наймом, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Звернувся до суду із заявою про проведення підготовчого судового засідання без його участі. Надав прокурору письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості з підозрюваною ОСОБА_3 , матеріальні збитки йому відшкодовані. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини провадження, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового засідання без його участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.ОСОБА_3 03 квітня 2020 близько 19:00 години знаходячись на території «Парк пам`яті та церква Жон-Мироносиць» в м. Ізмаїл Одеської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які могли б помітити та запобігти її злочинним діям, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу підійшла до потерпілого ОСОБА_6 , та з кишені його куртки викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 10s» модель: SM-A107F чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ітеі: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , вартістю 2 426,66 гривень, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого, з викраденим майном залишила місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Формулювання частини статті КК, яка передбачає злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 185. Крадіжка
1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.»

Відомості про укладену угоду
4.28 травня 2020 року за наданою згідно абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

5.Згідно вказаної угоди обвинувачена ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченої беззастережно визнати обвинувачення у судовому засіданні та покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався
6.Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

7.Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваною чи обвинуваченою про визнання винуватості.

8.Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною чи обвинуваченою може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

9.Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
10.У даному кримінальному провадженні бере участь потерпілий ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості з підозрюваною ОСОБА_3 .

11.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаялася в його вчиненні, повністю погодившись з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, і вартістю викраденого майна, та пояснила, що в той день вона зі знайомими гуляла по парку, біля проїжджої частини лежала людина у стані алкогольного сп`яніння. На її запитання, чи добре себе почуває, чоловік не міг нічого відповісти. І вона викрала у нього мобільний телефон, який виглядав з кишені. В той же день вона продала телефон невідомому чоловіку за 800 грн, а гроші витратила на свій розсуд. Яким чином телефон був повернутий власнику їй не відомо.

12.Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суд також погоджується з кваліфікацією її дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, який згідно ст.12 КК є злочином середньої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

13.При цьому судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

14.У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

15.Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

16.Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше не судима, повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялася в його вчиненні та активно сприяла його розкриттю, суд також враховує те, що у неї відсутні обставини, що обтяжують її покарання.

17.Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої нею та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою ОСОБА_3 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

18.Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

19.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угодиміж прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку
20.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2020 р. відносно неї застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням строком до 12 липня 2020 року деяких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Клопотань про продовження, зміну чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не надійшло, у зв`язку з чим запобіжний захід слід вважати продовженим до набрання вироком суду законної сили.

21.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченої ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 653,80 грн.

22.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 р. арешт на викрадений мобільний телефон з правом користування потерпілим та без права його відчуження, поновивши право відчуження потерпілого, та в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК телефон слід вважати повернутим власнику потерпілому ОСОБА_6 , оскільки він його отримав під час досудового розслідування, що підтверджується відповідною його заявою.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК, суд

ухвалив:
1.Затвердити угоду, укладену 28 травня 2020 року за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

2.ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

3.Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

4.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 653,80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні 80 копійок).

5.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 р. арешт, поновивши право користування власника телефоном, та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 10s» модель: SM-A107F вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

6.Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1