справа № 691/1339/19
провадження № 1-кп/691/357/19
УХВАЛА

25 листопада 2019 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

особа, стосовно якої вирішується питання застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

законний представник ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000411 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городище Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,

якому висунута підозра у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

04 листопада 2019 року до Городищенського районного суду Черкаської області, надійшли матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000411 стосовно ОСОБА_4 , якому висунута підозра у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 01 жовтня 2019 року близько 16 години, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, викрав належний його матері ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia 2330» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8/672 від 22 жовтня 2019 року 240 гривень, разом з чохлом, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8/672 від 22 жовтня 2019 року 16 гривень 67 копійок та зарядним пристроєм, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8/672 від 22 жовтня 2019 року 40 гривень 67 копійок, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 297 гривень 34 копійки, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За даним фактом слідчим відділенням Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, 02 жовтня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. 31 жовтня 2019 року, в порядку ст.293 КПК України, вручено ОСОБА_4 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, остільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 361 від 25 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні за №0000411, встановлено, що на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого ОСОБА_4 діяння та виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі органічного розладу особистості внаслідок перенесення тяжкої черепно-мозкової травми у 2007 році, хронічної алкогольної інтоксикації з проявами вираженого психоорганічного синдрому, з психопатоподібними проявами, загальним зниженням інтелектуальної продуктивності та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з проявами синдрому активної залежності і алкогольної деградації, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі органічного розладу особистості внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми у 2007 році, хронічної алкогольної інтоксикації з проявами вираженого психоорганічного синдрому, з психопатоподібними проявами, загальним зниженням інтелектуальної продуктивності та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з проявами синдрому активної залежності і алкогольної деградації, через що він не можкусвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи у суді і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви психоорганічного синдрому, експлозивності, зниження інтелектуальної продуктивності, розлади контролю над емоціями, розладами планування і передбачення наслідків своєї поведінки, некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння повторно суспільно-небезпечних дій, потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 є неосудним, хоч і підозрюється у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України та відноситься до злочинів середньої тяжкості, будучи особою, яка не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння і не міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, внаслідок хронічного психічного захворювання.

Прокурор направив до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , з врахуванням вище викладеного, яке підтримав в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 викрав належний його матері ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia 2330» разом з чохлом та зарядним пристроєм, якими розпорядився на власний розсуд. Згідний пройти курс лікування у психіатричному закладі.

Законний представник ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 є його рідним братом, який систематично вживає спиртні напої, в зв`язку з чим буває агресивним, схильним до крадіжок. До ОСОБА_4 раніше було застосовано примусові заходи медичного характеру, які позитивних результатів не дали, в зв`язку з чим, вважає, за доцільне задоволити клопотання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 361 від 25 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом в примусовому порядку і отримання лікування буде виключно в інтересах особи.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою, до суду не прибула. Подала заяву про судовий розгляд клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 без її участі та просила взяти до уваги, що претензій не має і доцільно його направити для проходження лікування.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 жовтня 2019 року;

-даними протоколу огляду місця події від 03 жовтня 2019 року з фототаблицями, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в кабінеті СВ Городищенського ВП Смілянського ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 передав працівникам поліції викрадений у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia 2330»;

- даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 3 жовтня 2019 року, згідно якої мобільний телефон марки «Nokia 2330» разом з чохлом та зарядним пристроєм ІМЕІ НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом, після проведення товарознавчої експертизи, зданий на зберігання власнику ОСОБА_7 ;

- даними зобов`язальної розписки ОСОБА_7 від 23 жовтня 2019 року про зберігання речових доказів до закінчення судового розгляду;

- даними висновку експерта судової товарознавчої експертизи №8/672 від 22 жовтня 2019 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Nokia 2330» становить 240 гривень, вартість чохла становить 16 гривень 67 копійок та вартість зарядного пристрою становить 40 гривень 67 копійок;

- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 361 від 25 жовтня 2019 року про наявність у ОСОБА_4 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення проявів хронічного захворювання у формі органічного розладу особистості внаслідок перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми у 2007 році, хронічної алкогольної інтоксикації з проявами вираженого психоорганічного синдрому, з психопатоподібними проявами, загальним зниженням інтелектуальної продуктивності (F-07.8) за міжнародною класифікацією хвороб 10 пернегляду МКХ 10) та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з проявами синдрому активної залежності і алкогольної деградації (F-10.24 за МКХ 10), через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого ОСОБА_4 діяння та на теперішній час виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі органічного розладу особистості внаслідок перенесення тяжкої черепно-мозкової травми у 2007 році, хронічної алкогольної інтоксикації з проявами вираженого психоорганічного синдрому, з психопатоподібними проявами, загальним зниженням інтелектуальної продуктивності та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з проявами синдрому активної залежності і алкогольної деградації, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі органічного розладу особистості внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми у 2007 році, хронічної алкогольної інтоксикації з проявами вираженого психоорганічного синдрому, з психопатоподібними проявами, загальним зниженням інтелектуальної продуктивності та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з проявами синдрому активної залежності і алкогольної деградації, через що він не можкусвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи у суді і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви психоорганічного синдрому, експлозивності, зниження інтелектуальної продуктивності, розлади контролю над емоціями, розладами планування і передбачення наслідків своєї поведінки, некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння повторно суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку;

- даними постанови про зміну порядку досудового розслідування від 30 жовтня 2019 року, відповідно до якої змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000411, внесеного до ЄРДР 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_4 та продовжено, згідно правил, передбачених главою 39 КПК України із застосуванням примусових заходів медичного характеру.

Суд, вислухавши думку прокурора, особу, стосовно якої вирішується питання застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника, захисника, розглянувши заяву потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, приходить до висновку про підстави для його задоволення в силу наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до ч.1 п.2 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Так, ОСОБА_4 має вік 41 рік; згідно вимоги №3871/61 від 22 жовтня 2019 року до кримінальної відповідальності притягується не вперше; відповідно до характеристики за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вживання спиртних напоїв та вчинення дрібних крадіжок; згідно довідок Комунального некомерційного підприємства "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області від 22 жовтня 2019 року №259 та №255 відповідно до облікової докумендації звертався за допомогою до лікаря психіатра та нарколога, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 361 від 25 жовтня 2019 року потребує госпіталізації до психіатричного закладу, а тому необхідно, у відповідності до п.2 ч.1 ст.94 КК України, застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Сукупність вказаних доказів дає підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_4 міг вчинити суспільно небезпечне діяння в стані неосудності і у відповідності зі ст. 20 КК України є таким, що не підлягає до кримінальної відповідальності. Проте враховуючи, що ОСОБА_4 являється душевнохворою людиною, яка по своєму психічному стану і характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, становить небезпеку для суспільства, до нього згідно зі ст. ст. 513, 516 КПК України, ст.ст. 93, 94, 96 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, з метою обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню суспільно небезпечних діянь.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, на час вступу ухвали в законну силу, не обиралися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які полягають у залученні експерта, складають 628,04 грн. та не підлягають до стягнення, остільки відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судові витрати покладаються тільки на засуджених.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді мобільного телефону марки «Nokia 2330» разом з чохлом та зарядним пристроєм, які передані на зберігання потерпілій, слід повернути за належністю, звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за №7 від 03.06.2005 року, ст. 93, п.2 ч.1 ст. 94 Кримінального Кодексу України, главою 39, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395, 513, 516 Кримінально-процесуального Кодексу України, суд, -

ухвалив :

клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000757 стосовно ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру, якому висунута підозра у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городище Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не судимого, жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався на час вступу ухвали суду в законну силу.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді мобільного телефону марки «Nokia 2330» з чохлом та зарядним пристроєм повернути за належністю власнику, звільнивши ОСОБА_7 від зобов`язання за зберігальною розпискою.

Цивільний позову у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вважати такими, що не підлягають до відшкодування.

Копію ухвали суду направити потерпілій ОСОБА_7 , для відому.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1