Справа № 738/1651/19
№ провадження 1-кс/738/85/2020
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

27 лютого 2020 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу та застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Марнаулі Грузії, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше несудимого

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

учасників судового розгляду:

слідчого ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000463 від 18 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст 27, ч.4 ст.187 КК України, стосовно ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, а саме в організації нападу з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років, ризики, які існували на момент обрання та продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати, а тому виникає необхідність у продовженні строку тримання під вартою останньому з метою забезпечення виконання перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, який продовжено ухвалою слідчого судді до 19 березня 2020 року, та не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, мотивуючи це тим, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, оскільки останній є громадянином Грузії, постійного місця проживання на території України не має, а підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки стосовно останнього відсутні, оскільки в матеріалах кримінального провадження відомості про осіб, які б заслуговували на довіру, відсутні.

Під час судового розгляду клопотання слідчого захисником ОСОБА_3 подано клопотання про скасування запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, в якому останній просив застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, визначивши розмір застави у мінімальному розмірі, посилаючись на відсутність доказів обґрунтованості підозри та причетності його підзахисного до події кримінального правопорушення, зменшення обсягу заявлених органом досудового розслідування ризиків. Вважає, що зазначені слідчим ризики є надумані, нічим не підтверджуються, оскільки ОСОБА_10 постійно проживає у АДРЕСА_2 однією сім`єю з ОСОБА_11 , виховує з нею спільного сина, 2018 року народження, у нього є рідний брат, який є громадянином України, з яким він спілкується та підтримує родинні відносини. Також слідчим не було встановлено, що підозрюваний якимось чином намагався незаконно впливати на потерпілих або свідків, вважає, що також є грубим порушенням права на захист обґрунтування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином лише невизнанням ОСОБА_12 своєї вини, а щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, який обґрунтовується відсутністю постійного стабільного джерела доходів в Україні, то наявність та джерела доходів ОСОБА_8 та його сім`ї слідством не перевірялося.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили продовжити підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування. Слідчий зазначив, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки на даний час ще не отриманий висновок дактилоскопічної експертизи, а також необхідно зробити переклад матеріалів кримінального провадження на іноземну мову з метою їх вручення підозрюваним, які є громадянами іноземної держави, надати доступ до матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили задовольнити клопотання захисника про скасування запобіжного заходу, застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, посилаючись на викладені у клопотанні обставини.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам статті 199 КПК України, погоджене з прокурором та підлягає розгляду слідчим суддею Менського районного суду Чернігівської області.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 вбачається, що 18 вересня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.

19 вересня 2019 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано в АДРЕСА_2 , про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

З Повідомлення про підозру від 20 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2019 року підозрюваному ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2019 року, який ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2019 року та від 03 січня 2020 року було продовжено, останній раз до 03 березня 2020 року. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою слідчими суддями враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 злочину, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

31 січня 2020 року підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України.

Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2020 року до шести місяців, до 19 березня 2020 року.

До закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 не представляється можливим завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим слідчим подане відповідне клопотання.
Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою, встановлено вимоги щодо форми, змісту та строків подання клопотання про продовження строку тримання під вартою. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За приписами частини 5 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях статей 177, 178, 183, 199 КПК України.
Згідно з положеннями статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», 1994 рік).
В даній конкретній ситуації наявні обставини та відомості, які переконують неупередженого спостерігача (яким є слідчий суддя) в тому, що ОСОБА_10 можливо вчинив злочин, що вказує на існування розумної підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, і така підозра стосується правопорушення, передбаченого законом. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні і досліджених в судовому засіданні, при цьому на стадії розгляду даного клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.
Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що матеріалами кримінального провадження не підтвердженого причетність його підзахисного до вчинення злочину, не заслуговують на увагу з огляду на те, що питання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою вирішується на етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд, на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Переконливих доказів щодо порушення процедури вручення підозрюваному ОСОБА_9 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, стороною захисту не надано.
Також у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини також визначає, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчим обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, оскільки останній не працює і не має міцних соціальних зв`язків на території України.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, групою осіб, його особисту роль у вчиненні злочину за підозрою, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, те, що ОСОБА_10 є громадянином Грузії і це значно полегшує йому можливість покинути територію України, проживає на території України зі слів підозрюваного з 2003 року, проте власного житла не має, мешкає у квартирі своєї співмешканки, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, існує реальний ризик вчинення ним активних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом залишення території України в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Твердження сторони захисту про те, що підозрюваний постійно проживає у м. Чернігові однією сім`єю з ОСОБА_11 , виховує з нею спільного сина, у нього є рідний брат, який є громадянином України, з яким він спілкується та підтримує родинні відносини, тобто має міцні соціальні зв`язки, заслуговують на увагу та є слушними, проте наявність та міцність соціальних зв`язків не є безумовною підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.
Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_10 може незаконно впливати на потерпілого, свідка та інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що ОСОБА_10 був безпосереднім організатором вчинення злочину, знайомий з ОСОБА_14 , йому відомо про місце проживання потерпілих, а тому, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання матиме можливість шляхом погроз, умовлянь чи переконання впливати на останніх з метою зміни їх показань.
Наведені слідчим у клопотанні та в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, передбачені пунктами 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати на даний час, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній зможе переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
Зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, та свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З огляду на вищевикладене, твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативного заходу, а саме застави, є непереконливими, жодних обґрунтованих доводів щодо можливості в даному випадку застосувати до обвинуваченого саме заставу, і це цілком буде гарантувати його належну процесуальну поведінку, вказано не було.
Крім того, ч.4 ст. 183 КПК України визначено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Саме у вчиненні злочину поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, підозрюється ОСОБА_10 .
Разом з тим, наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2020 року про продовження підозрюваному строку тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України до 19 березня 2020 року, а саме в межах досудового розслідування, строк якого продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2020 року.

Керуючись статтями 2, 8, 176-178, 183, 193, 194, 196-199, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 17 години 19 березня 2020 року.
Визначити 19 березня 2020 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу та застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвалу про продовження строку запобіжного заходу направити для виконання начальнику Менського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1