Справа № 517/48/20
Провадження 1-кп/517/13/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000116 від 18.08.2019 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області, українця, гр. України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, покарання відбув повністю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2019 року біля 02 години 20 хвилин, ОСОБА_3 проходячи по вулиці Центральній смт. Захарівка Одеської області, біля магазину «Ромашка», де у нього з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи мету особистого збагачення ОСОБА_3 , 18.08.2019 року о 02 годині 28 хвилин, переконавшись в тому, ще його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і його намірам ніхто не зможе перешкодити, металевим прутом зірвав два навісних замки, підняв віконні ставні, піджав пластикове вікно в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і проник в середину приміщення павільйону продовольчих товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де заволодів грошима в сумі 1200 гривень, які виніс за межі магазину та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

Крім того, 28 серпня 2019 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , проходячи по вулиці с. Балишево Захарівського району Одеської області, де у нього з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_3 , 28.08.2019 року о 11 годині 00 хвилин перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_6 , переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і його намірам ніхто не зможе перешкодити, шляхом вільного доступу підійшов до задньої частини житлового будинку потерпілої, де розбивши віконне скло проник всередину будинку, звідки здійснив крадіжку грошей в сумі 120 гривень та алюмінієвого казана об`ємом 2 літри, бувшого у використанні, вартістю 220 гривень. Після цього, з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 340 (триста сорок) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі і показав суду, що 18 серпня 2019 рокудійсно здійснив крадіжку грошей в сумі 1200 гривень з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також 28 серпня 2019 рокуздійснив крадіжку грошей в сумі 120 гривень та алюмінієвого казана у ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся і просив суд суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з?явилися, але попередньо надали до канцелярії суду письмові заяви, в яких просить розглянути кримінальне провадження без їх участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають та просять його покарати у відповідності до чинного законодавства України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина була повністю встановлена в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, проте, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: