ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.03.2019 року за №0000821, за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, українець, громадянин України, з професійно - технічною освітою, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 р.н., фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше на засуджувався

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Херсона, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, утриманців не має, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше на засуджувався

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 11.03.2019 року близько 21-45 год., переслідуючи прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи на перехресті вул. 295 Стрілецької дивізії та вул. Гончара в м. Херсоні, вчинили хуліганські дії, що супроводжувалось особливою зухвалістю та полягало у зверхній, нахабній та агресивній поведінці по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 декілька ударів в область обличчя, ключиці та грудної клітини, чим потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин ділянок лівої ключиці, правої половини грудної клітини в нижній частині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи хуліганські дії, нанесли декількох ударів по належному ОСОБА_4 транспортному засобу марки «Renault Megane» 2011р. р.н. НОМЕР_1 , а саме по кришці багажнику, задньому лівому ліхтарю, капоту, бамперу, важелю та лівому зовнішньому дзеркалу, чим завдали потерпілому майнову шкоду на загальну суму 24615,60 грн..

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що спроваджувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що спроваджувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

З такою правовою кваліфікацією дій обвинувачених погоджується і суд.

14 квітня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами даної угоди, потерпілий, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вказаному діянні. Відповідно до умов даної угоди, між сторонами досягнута домовленість про призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожному з них покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені положеннями ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченими, суд виходить з наступного.

Можливість укладення у кримінальному провадженні угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнали себе винуватими, згідно зі ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені п.п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 може бути затверджена.

Разом з цим, з огляду на роз`яснення, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», із змінами, згідно зі ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Суд вважає, що під час розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ст. 69 КК України судом не встановлено і в угоді про примирення між потерпілим та обвинуваченими також не наведено, зокрема не встановлено таких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину та можуть бути визнані підставою для призначення обвинуваченим покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений ними злочин. На думку суду, у даній справі існують лише обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим.

З огляду на наведене, при обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на утриманні малолітню дитину, за матеріалами справи характеризується посередньо, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив вперше. Обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та добровільне у повному обсязі відшкодування потерпілому завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк, який на думку суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, звільнивши його разом з цим від відбування цього покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1,п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується посередньо, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив вперше. Обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та добровільне у повному обсязі відшкодування потерпілому завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк, який на думку суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, звільнивши його разом з цим від відбування цього покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.

Керуючись ст.ст. 373 - 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.03.2019 року за №0000821, угоду від 14 квітня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 110,70 (сто десять) грн. 70 коп. (а.п. 88-89).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 110,70 (сто десять) грн. 70 коп. (а.п. 88-89).

Речовий доказ у справі: автомобіль марки «Audi» моделі «А6» іноземний номерний знак НОМЕР_2 , та ключі від автомобіля марки «Audi» моделі «А6» - вважати повернутим власнику (а.п. 57-58, 65-66).

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачені, захисник та потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1