Справа №463/2776/14-к
Провадження №1-кп/463/4/20
УХВАЛА

23 квітня 2020 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

у м. Львові
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши об`єднане судове провадження по розгляду кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 07.12.2012, за №0000448 від 02.10.2015 року, за №0000188 від 30.03.2018 року, №0000397 від 25.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України.

Прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, що застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком 60 діб

Клопотання мотивує тим, що ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 по одному із проваджень, яке на даний час об`єдано з іншими 01.10.2015 року було обрано обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою та сплатою застави. 16.11.2015 року за ОСОБА_7 було внесено заставу і вона була звільнена з під варти і відносно неї став діяти запобіжний захід у виді застави із покладенням певних процесуальних обов`язків. В період час з 01.09.2016 року по 23.02.2018 року ОСОБА_7 , порушивши свої обов`язки скривалася і перебувала у державному розшуку. Після її затримання в м.Одеси ухвалою суду від 27.02.2018 року їй було змінено запобіжний захід на тримання під вартою. Після цього строк тримання під вартою їй неодноразово продовжувався. Вважає, що на даний час ризики передбачені ст..177 КПК України не відпали і не змінилися, а тому просить продовжити строк її тримання під вартою. При цьому просить врахувати, що докази вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення отримані у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватою, ОСОБА_7 загрожує тяжке покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; вік та стан обвинуваченої ОСОБА_7 дозволяє застосування до неї запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням особистої свободи; обвинувачена не має міцних соціальних зв`язків в Україні, оскільки її єдина донька та онука проживають на території Республіка Польща; обвинувачена неодноразово не з`являлась в судове засідання без поважних причин, а згодом переховувалася від суду і тривалий час перебувала у розшуку; обвинувачена може впливати на свідків і потерпілих у провадженні, які у судових засіданнях наявного складу суду не допитані; розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями становить 16 035 882,31 грн. та обвинуваченою не вживаються заходи до відшкодування заподіяної шкоди; шахрайське заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбувалось вже під час слухання кримінального провадження, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, остання може вчиняти нові злочини. Оцінюючи особу обвинуваченої та вчинені нею кримінальні правопорушення, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились і не відпали, оскільки розгляд кримінальних проваджень у суді по суті не закінчився, не допитано ряд потерпілих та свідків, не досліджені письмові докази. Перебування обвинуваченої у розшуку, свідчить про порушення нею обов`язків визначених у попередніх ухвалах Личаківського районного суду м. Львова про застосування менш суворих запобіжних заходів. А тому вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе перешкоджати вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку.

Обвинувачена та захисник вважають клопотання прокурора необґрунтованим та безпідставним. Обвинувачена подала письмове заперечення у якому посилається на те, що вважає зміну запобіжного заходу судом відповідно до ухвали від 27.02.2018 року неправомірним, оскільки вона не ухилялася від явки до суду, а не прибула у два засідання через хворобу, окрім того на той час закінчився термін дії ухвали на її затримання і доставку в суд для обрання запобіжного заходу. При цьому просить врахувати, що їй запобіжний захід у виді тримання під вартою на той час уже був обраний у іншому кримінальному провадження згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, а тому повторне обрання двох найтяжчих запобіжних заходів є незаконним. Вважає, що прокурор не навів доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, такі ґрунтуються виключно на припущеннях. Захисник підтримав заперечення обвинуваченої просить врахувати, що підставою для продовження запобіжного заходу є наявність ризиків передбачених ст..177 КПК України, які не повинні змінитися і неможливість застосування до обвинуваченої іншого більше м`якого запобіжного заходу. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зазначає, що ризики істотно зменшилися, прокурор нових ризиків не навів та не обґрунтував, а тому клопотання не може бути задоволено. У зв`язку із наведеним обвинувачена просить застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

В провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане судове провадження по розгляду кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 07.12.2012, за №0000448 від 02.10.2015 року, за №0000188 від 30.03.2018 року, №0000397 від 25.06.2018 року, за №0001333 від 17.05.2018 року, №0000577 від 30.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.02.2018 року по вказаному вище провадженню щодо ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави терміном шістдесят діб до 18.45 год. 27.02.2018 року. Ухвалами суду строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє ухвалою суду від 26 лютого 2020 року, такий завершується 26.04.2020 року.

Суд враховує, що доводи обвинуваченої про те, що запобіжний захід їй обрано незаконно неодноразово досліджувався судом. Обставини невиконання нею своїх обов`язків як і залишення без дозволу суду постійного місця проживання та перебування у державному розшуку встановлені ухвалами суду.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішення питання продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховується, що ОСОБА_7 обвинувачується в межах декількох обвинувальних актів у скоєнні кримінальних правопорушень щодо заволодіння майном потерпілих шляхом шахрайства на суму, шо перевищує 16 млн. гривень, а також у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.209 КК України. У кримінальному провадженні судове слідство триває, у зв`язку із заміною обвинуваченою захисників, у судових засіданнях оголошувалися тривалі перерви для ознайомлення захисником із матеріалами справи. На даний час не допитано частину потерпілих, свідків, не досліджено письмових доказів.

Суд погоджується із доводами обвинувачення про те, що підозра висунута їй обґрунтовано. У розумінні висновків Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України, по яких їй вміняється заволодіння коштами потерпілих на суму 16 035 882,31 грн., обґрунтовується показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами, частково обставини отримання коштів від потерпілих визнаються самою обвинуваченою. В той же час на цій стадії суд не вправі робити висновки про доведеність вини обвинуваченої.

Вирішуючи питання про продовження терміну тримання обвинуваченої під вартою, суд погоджується із доводами прокурора про те, що існують ризики втечі обвинуваченої, оскільки вона у цьому ж провадженні порушивши процесуальні обов`язки скрилася від суду і в період з 01.09.2016 року по 23.02.2018 року перебувала у державному розшуку. Доводи обвинуваченої про безпідставність такого твердження вже перевірялися судом і їм надавалася оцінка із зазначенням конкретних фактів, які ці обставини підтверджують. Не обґрунтованими є її доводи про незаконність ухвали суду від 27.02.2018 року про зміну запобіжного заходу, оскільки наводячи свої заперечення обвинувачена на свій розсуд тлумачить положення КПК України, в тому числі що стосуються розгляду клопотання прокурора у цьому провадженні та іншому провадженні, яке на той час розслідувалося національною поліцією і у якому вона також була оголошена у розшук. Ці ж факти вона наводила у апеляційній скарзі на ухвалу суду від 26.02.2020 року, але вони апеляційною інстанцією відхилені. Обгрунтованим є також ризик незаконного впливу обвинуваченої на потерпілих чи свідків, які по частині проваджень ще жодного разу не допитувалися і саме їх показання в силу вимог КПК України в судовому засіданні є доказом у справі. Також переконливими є доводи прокурора про те, що існує ризик того, що обвинувачена може продовжити протиправну діяльність, оскільки на існування такого ризику прокурор навела конкретні факти, зокрема те, що обвинувачена підозрюється у заволодінні коштами значної кількості громадян і в тому, що продовжувала вчиняла ці правопорушення після внесення відомостей до ЄРДР та скерування обвинувального акту до суду.

Суд погоджується із доводами прокурора про те, що інший більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт не забезпечить виконання обвинуваченої процесуальних обов`язків, оскільки у цьому об`єднаному провадженні до неї вже двічі застосовувалися більш м`які запобіжні заходи і вони не дали результату, обвинувачена порушила обов`язки передбачені законом і внаслідок цього, суд не зміг продовжити розгляд провадження.

При цьому оскільки дійсно у зв`язку із перебуванням обвинуваченої під вартою наведені ризики частково ослабли, суд в ухвалі від 10.12.2019 року запропонував обвинуваченій альтернативний запобіжний захід у виді застави.

З врахуванням наведених фактів, зокрема того, що обвинувачена обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів відносно значної частини потерпілих, в тому числі особливо тяжких злочинів, вона порушувала покладені на неї обов`язки і умисно перешкоджала судовому провадженню, ризик продовження таких дій і переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення відповідальності є обґрунтований, підтверджений фактичними обставинами справи і він продовжує існувати об`єктивно, а тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є підставним і його слід задоволити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на два місяці починаючи з 18.45 год. 26.04.2020 року по 18.45 год. 26.06.2020 року.
Залишити визначену ухвалою Личаківського районного суду від 10 грудня 2019 року обвинуваченій ОСОБА_7 заставу в розмірі 4 758 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 001 316 гривень.
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до суду, (а у випадках передбачених КПК України) до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста Львова без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, їх представниками свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали суду, в тому числі в частині носіння електронного засобу контролю покласти на Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та скерувати Львівській установі виконання покарань (№19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області для відома.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3