У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2020 Справа №607/5717/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно,

встановив:
Старша слідча в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0000009, звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про накладення арешту на майно.

У клопотанні слідчої зазначено наступне: «У провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 21 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 вимагали у ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 7500 євро погрожуючи спричинити тяжкі тілесні ушкодження та 1.04.2020 перебуваючи на вул. Стуса в м. Тернополі, отримали грошові кошти в сумі 3500 доларів США.

1 квітня 2020 року слідчим СУ ГУНГІ в Тернопільській області ОСОБА_10 , проведено огляд проїжджої частини, що за адресою Тернопільська область м. Тернопіль вул. Стуса, 1 (навпроти супермаркету «TOR-ВА») з метою безпосереднього відшукання документів та предметів, які матимуть значення для підтвердження факту вимагання у ОСОБА_9 в сумі 3500 доларів СІІІА.

За наслідками проведеного огляду проїжджої частини, що за адресою Тернопільська область м. Тернопіль вул. Стуса, 1 (навпроти супермаркету «TOR- ВА») було виявлено та вилучено предмет злочину - грошові кошти у сумі 3500 доларів США, а саме 4 купюри номіналом по 100 доларів США кожна із серійними номерами MJ08409092A, MJ08409050A, ГВ48548979 М, MF65039174B та 31 купюра (імітаційні кошти) номіналом 100 доларів США із серійним номером КВ858828569К, аркуш паперу на якому містяться пояснювальні записи ручкою синього кольору та грошові кошти на загальну суму 1050 доларів США, які належать ОСОБА_5 (5 купюр номіналом по 50 доларів кожна, серійні номера GB 19486109А, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B; 8 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, серійні номера: НВ96977122Н, FL35802081С, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ58723142І, MB36410242S, JG77220023A).

1 квітня 2020 року під час затримання ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон марки Huawei.

1 квітня 2020 року під час затримання ОСОБА_11 було вилучено мобільний телефон марки Nokia 1280.

Ураховуючи вищевикладене та з врахуванням того, що вилучені грошові кошти у сумі 3500 доларів США, а саме 4 купюри номіналом по 100 доларів США кожна із серійним номером MJ08409092A, MJ08409050A, LB48548979M, MF65039174B та 31 купюра (імітаційні кошти) номіналом 100 доларів США серійним номером КВ858828569К кожна, аркуш паперу на якому містяті пояснювальні записи ручкою синього кольору та грошові кошти на загальну суму 1050 доларів США, які належать ОСОБА_5 (5 купюр номіналом по 50 долаї кожна, серійні номера GB19486109A, ІС14871546А, MD96444644 МЕ05273868А, JB25739152B; 8 купюр номіналом по 100 доларів США кожі серійні номера: НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925 ML91277421C, МВ587231421, MB36410242S, JG77220023A), мобільний телеф. марки Huawei, який належить ОСОБА_5 та мобільний телефон марки Nokia 128 який належить ОСОБА_4 мають значення під час розслідування дано кримінального провадження.

На даний час виникла необхідність накладені арешту на вище вказані речі.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальне протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінальної правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен буті якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених стаття мі 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 170 КГ1К України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вказані речі, в подальшому, можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їхнього збереження, а також проведення відповідних експертиз з вказаними речами, а також з метою запобігання можливих наявних ризиків щодо їхнього пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, однак, вилучення вказаних речей є за своєю сумністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення».

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що клопотання підтримує повністю із мотивів наведених у ньому.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 заперечив щодо накладення арешту на грошові кошти в сумі 1050 доларів США, що належать ОСОБА_5 - 5 купюр номіналом 50 доларів США, серійні номери GB19486109A, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B та 8 купюр по 100 доларів США, серійні номери НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ587231421, MB36410242S, JG77220023A і мобільний телефон марки «Huawei», надавши суду письмові заперечення у яких вказано наступне: «Ознайомившись із змістом клопотання про арешт майна та додатками до нього сторона захисту вважає вжиття заходів забезпечення про які клопоче слідчий таким, що грубо порушує права підозрюваного.

Так, в ході проведення огляду місця події слідчим вилучено серед іншого грошові кошти в сумі 1050 доларів США, що належать ОСОБА_5 , а саме 5 купюр номіналом 50 доларів серійні номера GB19486109A, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B, 8 купюр по 100 доларів США, НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ58723 1421, MB36410242S, JG77220023A.

Слідчий у клопотанні обґрунтовує необхідність у накладенні арешту на майно виключно на підставі п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів.

В силу ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вважаю, що слідчим у даному кримінальному провадженні не доведено, що грошові кошти в сумі 1050 доларів США, що належать ОСОБА_5 , а саме 5 курюр номіналом 50 доларів серійні номера GB19486109A, 1C 14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B, 8 купюр по 100 доларів США, НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ587231421, MB36410242S, JG77220023A були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Походження даних речей не оспорюється, адже у клопотанні слідчий розмежовує грошові кошти - предмет вчинення ймовірного злочину 3500 доларів США та грошові кошти в сумі 1050 доларів США - особиста власність ОСОБА_5 .

За таких обставин грошові кошти в сумі 1050 доларів США не є речовими доказами у справі.
Більше того, інші підстави для накладення арешту власності підозрюваного визначених ч.2 ст. 170 КПК України відсутні.
Зокрема, спеціальної конфіскації вказане вилучене майно не підлягає адже в контексті ст. 96-2 КК України 1050 доларів США:
-не одержані не внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна. У клопотання обґрунтування зазначеного не наведено.
-не призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення. У клопотання обґрунтування зазначеного не наведено.
-не були предметом злочину. У клопотання вказано, що дані грошові кошти НЕ є предметом вчинення злочину.
-не були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину. У клопотання обґрунтування зазначеного не наведено.
Інкримінована ОСОБА_5 частина статті КК України не передбачає конфіскацію майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Цивільний позов до матеріалів клопотання не долучено, а тому дані грошові кошти не можуть спрямовуватись на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З огляду на вищевказане сторона захисту заперечує щодо арешту грошових коштів в сумі 1050 доларів США, що належать ОСОБА_5 , а саме 5 курюр номіналом 50 доларів серійні номера GB19486109А, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B, 8 купюр по 100 доларів США, НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ587231421, МВ36410242S, JG77220023А.
Також, об`єктивних підстав для накладення арешту на мобільний телефон «Huawei» не існує, адже вилучення даного мобільного пристрою процесуально не відбувалось.
По-перше, у клопотанні вказано, що даний телефон вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 , що не відповідає дійсності та вказано в протоколі затримання особи від 01.04.2020 року. Зазнечене, також можуть підтвердити поняті, які заперечуються факт такого вилучення.
Телефон відібрав працівник поліції в ході огляду місця події, однак процесуально у відповідному протоколі це не відображено.
При особистому обшуку в ОСОБА_5 телефону вже не було, однак з метою протиправної легалізації вилучення майна слідчий вказав неправдиві відомості у протоколі затримання про те, що телефон вилучено при особистому обшуку підозрюваного.
По-друге, в силу п.3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: перелік і види майна, що належить арештувати та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Всупереч вимогам вказаної статті слідчим у клопотанні не зазначено індивідуально визначені ознаки мобільного телефону «Huawei» (ІМЕІ, колір тощо).

По-третє, слідчий у клопотанні всупереч ст. 170 КПК України не обґрунтовує підстав вважати, що мобільний телефон «Huawei» відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто відомості про те, що мобільний телефон був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження».

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника крім того, пояснив, що дійсно в ході особистого обшуку у нього не вилучали телефон «Huawei», зазначивши що це його єдиний телефон і його подальший арешт обмежуватиме його права.

Також ОСОБА_5 відзначив, що готовий добровільно надати телефон для проведення експертизи.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечень щодо клопотання слідчого не заявив.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наданні матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність часткового задоволення клопотання із таких підстав.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завдання арешту майна у відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що грошові кошти в сумі 1050 доларів США не є речовими доказами у справі в силу вимог ст. 98 КПК України.
Також в судовому засіданні доведено, що телефон «Huawei» не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки відсутні відомості про те, що мобільний телефон був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Смирнов проти України» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав.
Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
В порядку п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Проаналізувавши вищевикладені обставини в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно а саме: мобільний телефон марки «Nokia 1280», який належить ОСОБА_4 та на грошові кошти в сумі 3500 доларів США, а саме: 4 купюри номіналом по 100 доларів США серійні номери MJ08409092A, MJ08409050A, LB48548979М, MF65039174В та 31 купюру (імітаційні кошти) номіналом 100 доларів США із серійним номером КВ858828569К кожна, аркуш паперу на якому містяться пояснювальні записи ручкою синього кольору, із огляду на те що дані речі мають значення для досудового розслідування а також відповідають критеріям вказаним у ст. 98 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи позицію захисту котра не оспорює накладення арешту на вищевказане майно.
Та відмови в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1050 доларів США, що належать ОСОБА_5 - 5 купюр номіналом 50 доларів США, серійні номери GB19486109A, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B та 8 купюр по 100 доларів США, серійні номери НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ587231421, MB36410242S, JG77220023A і мобільний телефон марки «Huawei», із підстав, що дані речі не містять ознак речових доказів, та не мають значення для забезпечення завдання кримінального провадження, а їх арешт суттєво порушить права підозрюваного ОСОБА_5 .
За вищевказаних обставив вважаю за доцільне клопотання задовільнити частково.
Керуючись статтями 8, 41, 129 Конституції України, 3, 28, 94, 98, 170, 172, 174 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia 1280», який належить ОСОБА_4 та на грошові кошти в сумі 3500 доларів США, а саме: 4 купюри номіналом по 100 доларів США серійні номери MJ08409092A, MJ08409050A, LB48548979М, MF65039174В та 31 купюру (імітаційні кошти) номіналом 100 доларів США із серійним номером КВ858828569К кожна, аркуш паперу на якому містяться пояснювальні записи ручкою синього кольору.

У задоволенні клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1050 доларів США, що належать ОСОБА_5 - 5 купюр номіналом 50 доларів США, серійні номери GB19486109A, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B та 8 купюр по 100 доларів США, серійні номери НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ587231421, MB36410242S, JG77220023A і мобільний телефон марки «Huawei», відмовити.

В порядку ч.3 ст.173 КПК України негайно повернути ОСОБА_5 : грошові кошти в сумі 1050 доларів США, а саме: 5 купюр номіналом 50 доларів США, серійні номери GB19486109A, ІС14871546А, MD96444644A, МЕ05273868А, JB25739152B та 8 купюр по 100 доларів США, серійні номери НВ96977122Н, FL35802081C, НС48828048В, МВ93530925Е, ML91277421C, МВ587231421, MB36410242S, JG77220023A і мобільний телефон марки «Huawei».

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_6 .

У випадку відсутності учасника під час оголошення ухвали копію надіслати йому не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1