Справа № 473/629/20
Номер провадження 1-кс/473/168/2020

УХВАЛА
Іменем України

"27" лютого 2020 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 ,

прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000149,

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2020 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000149.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, а саме вироком Вознесенського міськрайонного суду від 21 травня 2018 року засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову скоїв майнові злочини.

Зокрема, 30 січня 2020 року близько 07 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебував на законних підставах в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності його роботодавцю ОСОБА_7 , з родиною якої останній спільно проживав у житловому будинку протягом останніх трьох років та мав доступ до всіх житлових кімнат. Достовірно знаючи, що на кухні вказаного домоволодіння подружжя ОСОБА_8 зберігає грошові кошти, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна повторно.

Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до кухні зазначеного будинку, в якій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з гаманця таємно викрав грошові кошти в сумі 40 грн. та 6 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 30 січня 2020 року становить 25,10 грн. за 1 долар США) на загальну суму 190,60 грн., а також куртку чоловічу темно-синього кольору марки «Plus Scorpion» вартістю 2 000 грн.

Після цього ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2 190,60 грн.

31 січня 2020 року за даним фактом відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, 07 лютого 2020 року близько 11 год. 00 хв., більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебував на законних підставах в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності його батьку ОСОБА_5 . Достовірно знаючи, що в одній з житлових кімнат домоволодіння знаходиться належне його батьку майно, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна повторно.

Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до коридору зазначеного будинку, в якому, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав шуруповерт марки «Parkside» вартістю 1 100 грн., електричний лобзик марки «DWT» вартістю 900 грн.

Після цього ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 2 000 грн.

08 лютого 2020 року за даним фактом відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000185 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою від 25 лютого 2020 року кримінальні провадження за №0000149 та №0000185 об`єднані в одне провадження та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000149.

Постановою від 26 лютого 2020 року кримінальні правопорушення перекваліфіковано на ч. 2 ст. 185 КК україни.

26 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована наявністю ризиків того, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку скоїв нові злочини середньої тяжкості, ніде не працює, розуміючи, яке покарання йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення (в тому числі майнової спрямованості). Запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідства, неможливо.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи на те, що останній свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у скоєному, повернув потерпілим викрадене майно, активно сприяє проведенню слідства. Також просили врахувати те, що власник житла за місцем його тимчасового проживання (роботи) надала згоду щодо відбуття підозрюваним домашнього арешту у належному їй житловому приміщенні.

Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема передбачені ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

З матеріалів, доданих до клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується наступними доказами: рапортом чергової частини від 30 січня 2020 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 31 січня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 05 лютого 2020 року; заявою про добровільну видачу майна від 06 лютого 2020 року; протоколом огляду місця події від 06 лютого 2020 року; постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 06 лютого 2020 року; заявою про добровільну видачу предмета від 13 лютого 2020 року; протоколом огляду місця події від 13 лютого 2020 року; постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 13 лютого 2020 року; довідками про вартість викраденого майна; довідкою АТ «Державний ощадний банк України» від 20 лютого 2020 року; рапортом чергової частини від 07 лютого 2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 08 лютого 2020 року; довідкою ПТ «ДОНКРЕДИТ» від 10 лютого 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12 лютого 2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26 лютого 2020 року, копією вироку Вознесенського міськрайонного суду від 21 травня 2018 року, іншими доказами.

Також вбачається, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, підозрюється у тому, що в період іспитового строку скоїв нові злочини середньої тяжкості, згідно протоколу допиту у скоєному не кається, не має постійного джерела прибутку, сім`ї, стійких соціальних зв`язків, має тимчасове місце мешкання за місцем отримання тимчасових заробітків.

З іншого боку підозрюваний свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, повернув потерпілим викрадене майно, сприяє проведенню слідства.

Вказане в сукупності свідчить про існування обставин щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , розуміючи, яке покарання може йому загрожувати в разі доведеності винуватості, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також, враховуючи його поведінку в період іспитового строку, вчинити інші кримінальні правопорушення. Існування інших ризиків не підтверджено належними доказами.

Запобігти встановленим ризикам, на думку суду, можливо лише з застосуванням до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які заходи, на думку суду, не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду у кримінальному провадженні та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків. Зокрема, до підозрюваного не може бути застосований домашній арешт, оскільки останній не має сім`ї, стійких соціальних зв`язків та постійного місця мешкання, за яким може бути здійснено контроль за його поведінкою. При цьому слідчий суддя не приймає до уваги заяву потерпілої ОСОБА_7 про надання згоди щодо відбуття підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у належному їй житловому приміщенні оскільки вказане житлове приміщення не може бути визнане його постійним місцем проживання, а є тимчасовим.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 вказаної статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається у розмірі від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.ч. 1, 4, 5 ст. 182 КПК України).

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану, даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України вважає за необхідне визначити суму застави 15 /п`ятнадцяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 31 530 /тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять/ гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, українцю, громадянину України, освіта неповна середня, не працюючому, не одруженому, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

1)04 вересня 2013 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі; на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2)03 лютого 2014 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до 2-х років 5-ти днів позбавлення волі;

3)16 липня 2015 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

4)21 травня 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 25 квітня 2020 року включно.

Визначити розмір застави - 15 /п`ятнадцять/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 31 530 /тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять/ гривень.

В разі внесення застави підозрюваним або іншими особами покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити підозрюваному ОСОБА_5 , його захиснику, іншим учасникам справи.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1