ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3484/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/2201/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001067, внесеного до ЄРДР 28.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2019 клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , - задоволено.

Накладено арешт, який полягає у забороні використання, відчуження та розпорядження, на наступні речі і документи: автомобіль «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, в салоні якого знаходились 3 балони, газовий різак та газовий редуктор, власником якого є ОСОБА_8 ; автомобіль «Камаз-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 1987 року випуску, завантажений металевими трубами, власником якого є ОСОБА_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «Камаз-55102».

Встановлено строк дії ухвали до 29.02.2020.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2019 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що він є власником автомобіля «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, в салоні якого знаходились 3 балони, газовий рюкзак та газовий редуктор на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та фактичним користувачем автомобіля «КАМАЗ-55102», реєстраційний номер НОМЕР_5 , зеленого кольору, 1987 року випуску, завантажений металевими трубами на підставі довіреності від 15.12.2009, посвідченою приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрований в реєстрі за № 2516. З 03.01.2019 на підставі договору № 2 автомобіля «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «КАМАЗ-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , використовуються ФГ ОСОБА_8 у господарській діяльності та знаходяться на його балансі на підставі наказу № 1/1 з списанням пального на підставі актів №№ 9, 10 за вересень, жовтень.

На думку ОСОБА_8 , арештоване слідчим суддею майно не є доказом злочинів, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, а отже автомобілі, документи та інше майно, вилучене під час огляду місця події, не є знаряддям або предметом вчинення злочину та не містить на собі його сліди, у зв`язку з чим не відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

На момент розгляду клопотання про арешт майна, жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а слідчим не проводилося жодних слідчих дій, які б давали підставу вважати арештоване майно предметом або знаряддям злочину, більше того, не допитано чи не відібрано пояснень у особи, яка нібито звернулась до чергової частини та повідомила про нібито крадіжку металобрухту в АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , хоча б щодо перевірки завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Крім того, вважав, що слідчим суддею порушено принцип розумності і співмірності обмеження права власності.

Прокурором та слідчим не було дотримано вимог статей 94, 132, 173 КПК України, оскільки зміст клопотання не містить доводів та посилання на докази, які б свідчили про незаконність набуття труб чи трьох балонів, газового різаку та газового редуктору, що перебували у автомобілі «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ» та автомобілі «КАМАЗ-55102».

Більш того, ані слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали, ані слідчим під час подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, ані прокурором під час його погодження не було взято до уваги наступне: 08.11.2019 КП «ЗРАМЗ» звернулося до ФГ ОСОБА_8 з листом № 263-А/2 про те, що в якості технічної допомоги просять надати засоби та спеціалістів для демонтажу мережі водопроводу на КП «ЗРАМЗ»; 08.11.2019 між КП «ЗРАМЗ», як замовником та ФГ ОСОБА_8 , як виконавцем, було укладено договір № 8/11-2019 про надання послуг; 27.11.2019 ФГ ОСОБА_13 було складено подорожній лист № 27/1 водію «КАМАЗ» НОМЕР_2 ; 27.11.2019 ФГ ОСОБА_8 було складено товарно-транспортну накладну 5/2 від 27.11.2019 на перевезення металобрухту; 28.11.2019 на виконання договору № 8/11-2019 було складено акт виконаних робіт на перевезення газозварювального апарату та спеціалістів на відстань 50 км, порізку мережі водопроводу довжиною 95 м та демонтаж мережі; з 03.01.2019 на підставі договору № 2 автомобілі «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ» та «КАМАЗ-55102» використовуються ФГ ОСОБА_8 у господарській діяльності та знаходяться на його балансі на підставі наказу № 1/1 із списанням пального на підставі актів №№ 9, 10 за вересень, жовтень.

Таким чином, перевезення та надання послуг здійснювалося на підставі документів, достовірність яких не спростована.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегією суддів приходить до наступного.
Задовольняючи клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна, слідчий суддя встановив, що кримінальне провадження розпочато за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб про здійснення невстановленими особами, за допомогою транспортних засобів, закінченого замаху на крадіжку металевих виробів в м. Змієві, по вул. Пушкарьова, 37. При цьому, слідчий суддя вважав, що клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені транспортні засоби, речі, документи відповідає вимогам частини 2 статті 171 КПК України.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, з огляду на таке.
З наданих суду матеріалів встановлено, що у провадженні Зміївського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001067 від 28.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України.
Разом з цим, з постанови про створення слідчої групи від 28.11.2019 вбачається, що 27.11.2019 до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло усне повідомлення по телефону від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідомі особи за допомогою автомобілів здійснюють крадіжку металобрухту за адресою: АДРЕСА_1 . Аналогічні відомості містить й рапорт на ім`я начальника Зміївського ВП ГУНП в Харківській області щодо даних про заявника про скоєння правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що данні, які внесені до ЄРДР не відповідають дійсним обставинам щодо заявника, від якого надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Крім цього, слідчий, звертаючись із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, посилався на те, що тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006 року випуску, в салоні якого знаходились 3 балони, газовий різак та газовий редуктор, власником якого є ОСОБА_8 ; автомобіль «Камаз-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 1987 року випуску, завантажений металевими трубами, власником якого є ОСОБА_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Chevrolet-Niva 21230 ЗНГ»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «Камаз-55102», - може зберегти сліди злочину та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Дослідивши зміст клопотання про арешт майна та мотиви прийнятого слідчим суддею рішення про накладення арешту на вищезазначене майно, апеляційний суд приходить до висновку про передчасність прийнятого слідчим суддею рішення.
Так, відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Крім того, частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту. Тобто, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави та мета для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Колегія суддів вважає, що мета, яку вказав в своєму клопотанні слідчий не обґрунтована та не підтверджується доданими до клопотання про арешт майна матеріалами.
Підстав вважати, що тимчасово вилучене майно, речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу і мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчим у клопотанні не наведено, та не надано таких доказів під час розгляду клопотання судом апеляційної інстанції.
При розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не було враховано, що в його змісті відсутнє належне обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Лише посилання на те, що тимчасово вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, є недостатнім.
У клопотанні не зазначено детальних обставин кримінального правопорушення, не зазначено кому заподіяна шкода викраденням металобрухту.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий у своєму клопотанні про арешт майна лише формально посилається на норми КПК України та зазначає, що тимчасово вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, не вказуючи при цьому, який факт чи обставини вони можуть підтвердити.
Враховуючи, що у клопотанні про арешт майна не конкретизовано всіх обставин злочину не встановлено особу, у якої було викрадено металобрухт, не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність у накладенні арешту та наявність реальних ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2019 скасуванню з постановою нової ухвали про відмову слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001067 від 28.11.2019.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що орган досудового розслідування не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про арешт майна до слідчого судді за наявності підстав, встановлених КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2019 скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: