УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про заміну засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, вказавши, що останній став на шлях виправлення.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні подання не підтримав, посилаючись на те, що у грудні 2019 року засуджений допустив порушення режиму відбування покарання, за що має діюче стягнення.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що до засудженого неодноразово раніше застосовувались стягнення, на даний час має непогашене стягнення.

Захисник просив подання задовольнити.

Засуджений при вирішенні подання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши доводи подання колонії, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_6 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком апеляційного суду Херсонської області від 21.10.2015 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_6 станом на 23.07.2019 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 82 КК України розглянути питання про застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В силу положень частини 3 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

У характеристиці засудженого, що міститься в матеріалах справи, вказано, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.05.2015 року. За час відбування покарання в ПВК №90, характеризується позитивно. До створення конфліктних ситуацій не схильний. Спілкується із засудженими лише позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 вісім разів застосовувалися заходи заохочення, три рази застосовувались стягнення, два з яких(за виготовлення та вживання продуктів бродіння; вилучену загострену металеву пластину) на даний час погашені, а одне (за перешкоду проведенню обшуку) знято та не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого, як такого, що схильний до порушення режиму відбування покарання.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у грудні 2019 року до ОСОБА_6 було застосовано стягнення, яке на даний час не погашене та не зняте, що не заперечував сам ОСОБА_6 ..

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_6 заохочення не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього заміни покарання більш м`яким, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Згідно відомостей довідки щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_6 був залучений до оплачуваної праці з січня 2016 року по грудень 2019 року.

На даний час працевлаштований підсобним робітником.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Як свідчать матеріали особової справи засудженого, ОСОБА_6 є особою, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, при цьому одного разу звільнявся від відбування покарання з випробуванням. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Після відбуття покарання у виді позбавлення волі за погрозу вбивством він вчинив особливо тяжкий злочин розбій, покарання за який відбуває на даний час.

Такі відомості відносно ОСОБА_6 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що подання колонії є передчасним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1