ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/274/20 Справа № 202/8635/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Нікополь, громадянка України, незаміжня, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення вказав, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, найтяжчий з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, за котрий передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; враховуються дані про особу підозрюваної, яка до затримання не працювала та не мала законного джерела доходу, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, обвинувальний акт щодо яких перебуває на розгляді в Нікопольському міському суді Дніпропетровської області.

Зазначив, що ризики переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення її винуватості, зберігаються, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Також вважає можливим продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.03.2020 року включно та можливістю внесення розміру застави, що була визначена підозрюваній при застосуванні до неї цього запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування своїх доводів захисник вказує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі посилається на ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, не надавши оцінку їх наявності на даному етапі досудового розслідування. Обґрунтування необхідності залишення надмірно завищеного розміру застави, - в ухвалі відсутнє.

Зазначає, що оскаржувана ухвала за своїм змістом повністю повторює текст клопотання слідчого, доводи сторони захисту не відображені, підстави не прийняття їх до уваги не зазначені. Існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується виключно тяжкістю інкримінованого злочину.

Також зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває два місяці, при цьому органами досудового розслідування проведено весь необхідний обсяг процесуальних дій.

Також вказує, що слідчим суддею не зазначено, які саме докази, надані прокурором, свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти встановленим ризикам. Слідчим суддею не взято до уваги, що всі вказані у клопотанні свідки проживають в м. Дніпро та перебування підозрюваної під домашнім арештом за місцем проживання у м. Нікополь повністю виключає можливість вплинути на свідків.

Крім того наголошує, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину такої ж тяжкості в іншому кримінальному провадженні, що знаходиться на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді, однак, перебуваючи на свободі, не робила жодних спроб переховуватись як від органу досудового розслідування, так і суду, що свідчить про те, що тяжкість інкримінованого злочину, у даному випадку, не може свідчити про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що з урахуванням відсутності обставин, які б свідчили про наявність виключних обставин для встановлення надвеликого розміру застави, а також відсутності будь-яких відомостей, що дозволяють зробити висновок про матеріальне становище ОСОБА_7 , яке б дозволило скористатись правом на альтернативний запобіжний захід і внести заставу у надмірно великому розмірі, слідчим суддею порушено вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку підозрюваної ОСОБА_7 , яка підтримала думку захисника, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000832 від 17.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений слідством час, але не пізніше 17.10.2019 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне повторне придбання з метою збуту психотропної речовини метамфетамін, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, діючи умисно, незаконно повторно придбала з метою збуту з невстановленого слідством джерела речовини, яка містять у своєму складі речовини, обіг якої обмежено, метамфетамін, масами 0,8866 г, 0,4995 г, 0,3623 г, які діючи умисно, з того ж часу незаконно повторно розпочала зберігати з метою збуту в квартирі АДРЕСА_2 .
Так, 17.10.2019 року, в період часу з 06:33 год. до 11:37 год., в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 в сумці гр. ОСОБА_7 виявлено та вилучено три сліп-пакети з речовинами масами 0,8866 г, 0,4995 г, 0,3623 г (загальною масою 1,7484 г), які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, «метамфетамін», масами відповідно 0,3822 г, 0,3593 г, 0,1677 г (загальною масою 0,9092 г), які ОСОБА_7 незаконно повторно придбала та зберігала з метою збуту.
Крім того, у невстановлений слідством час, але не пізніше 17.10.2019 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне повторне придбання з метою збуту психотропної речовини «метамфетамін» в особливо великому розмірі, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, діючи умисно, незаконно повторно придбала з метою збуту з невстановленого слідством джерела речовину, яка містить у своєму складі речовину, обіг якої обмежено, «метамфетамін», масами 129,2260 г, 184,0400 г, 11,8894 г, 98,4439 г, які діючи умисно, з того ж часу незаконно повторно розпочала зберігати в особливо великому розмірі з метою збуту при собі.
Так, 17.10.2019 року, в період часу з 12:17 год. до 12:32 год., в ході проведення обшуку затриманої в порядку ст. 208 КПК України особи, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 виявлено та вилучено чотири сліп-пакети з речовинами масами 129,2260 г, 184,0400 г, 11,8894 г, 98,4439 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, «метамфетамін», масами відповідно 71,9660 г, 96,8050 г, 6,0196 г,53,5436 г, яку ОСОБА_7 незаконно повторно придбала та зберігала з метою збуту в особливо великому розмірі.
17.10.2019 року, об 11:38 год., ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.10.2019 року ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2019 року до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 2 497 300,00 грн.
24.10.2019 року прокурором відділу прокуратури області кримінальні провадження № 0000832 та 0000833 об`єднані в одне провадження під єдиним номером 0000832.
11.12.2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 17.03.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2019 року ОСОБА_7 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 2 497 300,00 грн. до 11:38 год. 07.02.2020 року.
31.01.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наданими до клопотання документами, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого їй злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про тримання підозрюваної під вартою.
Слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання слідчого, що стосуються підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , правильно зазначив, що враховуючи те, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2, 3 ст. 307 КК України, найтяжчий з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, за котрий передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваної, яка до затримання не працювала та не мала законного джерела доходу, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, обвинувальний акт щодо яких перебуває на розгляді в Нікопольському міському суді Дніпропетровської області, а також те, що ризики переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення її винуватості, зберігаються, у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, так як слідчий суддя врахувавши характеризуючі дані про підозрювану, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не зможуть забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків під час застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на даний час продовжують існувати.
Щодо тверджень захисника про проведення всіх слідчих дій, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває два місяці, при цьому органами досудового розслідування проведено весь необхідний обсяг процесуальних дій, то вони є безпідставними, оскільки визначення обсягу процесуальних дій та доцільності їх проведення належить до повноважень органу досудового розслідування.
Доводи апелянта в частині необґрунтованості визначення надміру великого розміру застави не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, найтяжчий з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, обвинувальний акт щодо якої перебуває на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області, до затримання не працювала та не мала законного джерела доходу, а тому застава у меншому розмірі, на думку суду, не зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Всі інші, викладені захисником, апеляційні доводи, були об`єктом дослідження судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваної, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання її під вартою із визначенням застави в межах строків досудового розслідування, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: