Справа № 383/220/20
Номер провадження 1-кс/383/38/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 03.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з начальником Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, що являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, із забороною розпорядження та користування вказаним майном, а саме автомобілем марки Ford Transit білого кольору, який знаходиться у володінні і користуванні у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 03.03.2020 року до Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», під час зупинки та проведення перевірки транспортного засобу Ford Transit на іноземній реєстрації, за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , у вантажному відділі було виявлено свіжоспиляні частини дерев породи «Клен», які ОСОБА_4 , не маючи відповідних документів, перевозив містом Бобринець. В ході проведення першочергових слідчих дій було встановлено місцезнаходження полезахисної лісосмуги, а саме біля с. Тарасівка Бобринецького району, в ході огляду якої, ОСОБА_4 вказав на місце, де здійснив порубку ростучих дерев породи «Клен».

03.03.2020 року слідчим відділенням Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України за фактом незаконної порубки дерев у лісах та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

03.03.2020 року автомобіль марки Ford Transit білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та поміщено на зберігання на територію Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Слідчий просить застосувати арешт майна з метою забезпечення виконання рішення суду в майбутньому.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому.

Власник майна в судовому засіданні пояснив, що в 2019 році до нього звернувся ОСОБА_6 з пропозицією здійснити розчистку порослі на належному йому полі, при цьому ОСОБА_7 надав йому документи, що підтверджують належність йому земельної ділянки, на якій він проводив розчистку. 03.03.2020 року він дійсно перевозив спиляні дрова з с. Тарасівка до м. Бобринець на автомобілі марки Форд. Вказаний автомобіль перебуває у його постійному користуванні.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена слідчим мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження вказана як забезпечення виконання рішення суду в майбутньому. Як уточнено слідчим в судовому засіданні це пов`язано з подальшим встановленням розміру шкоди та можливістю відшкодування такої шкоди шляхом реалізації арештованого майна.

Слід відмітити, що відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті ( тобто відшкодування шкоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, задля застосування такої підстави та мети арешту є необхідним встановлення підозрюваного та розміру шкоди, завданого злочином. В даному випадку про підозру особі не повідомлено, розмір збитків не встановлений, що унеможливлює застосування вказаної слідчим мети накладення арешту у кримінальному провадженні на даній стадії розслідування. Накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, який буде поданий у майбутньому, унеможливлює з`ясування питання співмірності вартості майна, на яке слідчий просить накласти арешт та ціни позову, оскільки він ще не поданий зацікавленою особою

Визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього, а слідчий суддя не наділений повноваженнями самостійно визначати та встановлювати підстави та мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

За викладених обставин, вважаю, що подане клопотання не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого у накладенні арешту на майно - транспортний засіб марки Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_8 та знаходиться у володінні і користуванні у ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1