Справа № 344/6502/20
Провадження № 1-кс/344/2501/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності працівників прокуратури Івано-Франківської області щодо несвоєчасного розгляду клопотання, визнання потерпілим у кримінальному провадженні та визнання представником потерпілого у кримінальному провадженні,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності працівників прокуратури Івано-Франківської області щодо несвоєчасного розгляду клопотання та грубого порушення положень ст. 220 КПК України, визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002673 та визнання адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0002673.

Скарга обґрунтована тим, що 08.05.2020 року заявником на адресу прокуратури Івано-Франківської області було направлено клопотання в порядку ст. 220 КПК України про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002673, а ОСОБА_3 представником потерпілого ОСОБА_4 13.05.2020 року лист із клопотанням було вручено адресату, але до цього часу жодної відповіді на клопотання адвокат не отримав, що є проявом упередженості та необ`єктивності. Тому, адвокат звернувся зі скаргою до слідчого судді відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Заявник адвокат ОСОБА_3 просив викликати його в судове засідання. Адвоката було повідомлено про судове засідання призначене на 26.05.2020 року, але він не з`явився та про причини неявки слідчого суддю не повідомив. Судове засідання було відкладено на 27.05.2020 року, але в судове засідання адвокат не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності підзахисного.

Представник прокуратури Івано-Франківської області не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, але наддав копію відповіді на клопотання адвоката від 15.05.2020 року.

Дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

В провадженні слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0002673 від 28.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

08.05.2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до прокурора Івано-Франківської області про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002673 та визнання адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0002673.

Таке клопотання прокуратурою Івано-Франківської області отримано 13.05.2020 року.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 було адресовано прокурору Івано-Франківської області.

Як вбачається із копії відповіді прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 , клопотання направлено для розгляду заступнику начальника СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 15.05.2020 року.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).
Адвокат ОСОБА_3 подав скаргу відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Але, жодного процесуального рішення щодо клопотання адвоката ОСОБА_3 органом досудового розслідування не прийнято.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 не звертався із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Частинами 1,2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Відповідно ж до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 220 КПК України врегульовано порядок розгляду клопотань щодо конкретного переліку осіб у кримінальному провадженні, а саме: сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Заявник просить визнати протиправною бездіяльність працівників прокуратури Івано-Франківської області, яких саме працівників, яких прокурорів у кримінальному провадженні заявником не зазначено у скарзі. Визнати бездіяльність всіх працівників прокуратури Івано-Франківської області не можливо, оскільки не на всіх працівників прокуратури Івано-Франківської області покладено обов`язок та є повноваження розглядати клопотання заявника.

Також у слідчого судді немає повноважень визнавати чи не визнавати особою потерпілою у кримінальному провадженні.

Заявник просить визнати протиправною бездіяльність, але відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Отже, слідчий суддя не вправі визнавати бездіяльність протиправною, а може встановити бездіяльність та зобов`язати особу, до повноважень якої входить прийняття рішень чи вчинення дій у кримінальному провадженні, вчинити ту чи іншу дію.
Заявник таких вимог у скарзі не ставив та не вказав особу, яка на його думку допустила бездіяльність.
З урахуванням наведеного в задоволенні скарги слід відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності працівників прокуратури Івано-Франківської області щодо несвоєчасного розгляду клопотання, визнання потерпілим у кримінальному провадженні та визнання представником потерпілого у кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1