ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 644/8334/18 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/1847/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, без участі потерпілої ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 01 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вищевказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у виді 2 років.
Зобов`язано ОСОБА_7 відповідно до п.2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 21 06 2018 року на користь держави у розмірі 429 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України (а.к.п. 144-147).

Судом встановлено, що 26.05.2018 року, приблизно о 22-00 годині, ОСОБА_7 , проник до домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 та скоїв крадіжку біля гаражу двох кондиціонерів марки «Dekker» моделі «DSH 135 R», чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 8733 грн 34 коп.

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 2 років іспитового строку останній не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у кримінальному провадженні просив про задоволення апеляційної скарги та про ухвалення апеляційним судом свого вироку.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неправильності застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, колегія судді вважає, що вони ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому підлягає зміні.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та застосовуючи до нього лише один із обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, в той час, як враховуючи правову позицію Верховного Суду, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на неї мають бути покладені всі обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо можливості виправлення ОСОБА_7 без ізоляції його від суспільства та застосував положення статей 75, 76 КК України.

Проте, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування приписів статті 76 КК України.

Так, відповідно до вимого ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Повноваження суду першої інстанції звільняти обвинувачених від обов`язків, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України на законодавчому рівні не закріплені.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку про ухвалення вироку суду першої інстанції з порушенням норм кримінального законодавства, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні.

Відповідно до припису п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Згідно з приписами п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У даному випадку, судом першої інстанції неправильно застосована дія ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції, в частині призначення покарання зміні.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.3 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 01 2020 року по справі щодо ОСОБА_7 , змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити частково.

Вважати ОСОБА_7 , засудженим за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання із зобов`язаннями відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

___________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4