справа № 164/722/20
п/с 1-кс/164/145/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Смт. Маневичі

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000161 від 17 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що 16 травня 2020 року приблизно о 20 год., ОСОБА_5 , рухаючись за кермом легкового автомобіля «VOLVO XC90», р/н НОМЕР_1 , по вул. Луцька в с. Оконськ Маневицького району навпроти магазину «Жива риба» допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI SANTA FE», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка рухаючись попереду виконувала поворот ліворуч у напрямку вказаного магазину. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці та була доставлена до Маневицької ЦРЛ.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000161 від 17 травня 2020 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця події 16 травня 2020 року по вул. Луцькій в с. Оконськ Маневицького району було вилучено два транспортні засоби - легковий автомобіль «VOLVO XC90», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 22 січня 2020 року, належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , та легковий автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2019 року, належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 .

У зв`язку з тим, що дані транспортні засоби були пошкоджені під час ДТП, тому відповідно до постанови слідчого від 17 травня 2020 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, перешкоджанню приховування, пошкодження, знищення, втрати, перетворення та передачі майна, слідчий просив накласти арешт на вказані транспортні засоби.

Власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, проте їх неприбуття в судове засідання, згідно ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити із наведених у ньому підстав.

Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000161 від 17 травня 2020 року за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 286 КК України.

Із постанови від 17 травня 2020 року вбачається, що легковий автомобіль «VOLVO XC90», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 22 січня 2020 року, належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , а також легковий автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2019 року, належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, в судовому засіданні доведено, що з метою забезпечення кримінального провадження, а також приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або ж відчуження легкового автомобіля марки «VOLVO XC90», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 22 січня 2020 року, належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , на нього слід накласти арешт, що відповідатиме критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з тим, розглядаючи дане питання, відповідно до положень п. 4-6 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 3) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таких підстав в судовому засіданні щодо легкового автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2019 року, належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 , не встановлено.

При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 173 КК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На думку слідчого судді, часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно відповідатиме ст. 2 КПК України, якою визначені завдання кримінального провадження, а також забезпечуватиме майнові права власників майна, закріплені Конституцією України та Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 17 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,- задовольнити частково.

Накласти арешт на легковий автомобіль «VOLVO XC90», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 22 січня 2020 року, належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .

В решті клопотання - відмовити.
Легковий автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2019 року, належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 , повернути власнику на відповідальне зберігання до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000161 від 17 травня 2020 року.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Згідно вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1