ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6307/14-к
Провадження № 1-кп/210/13/20

"15" квітня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказаний обвинувальний акт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся із заявою про відмову від захисника ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що у нього та адвоката виникають розбіжності щодо побудови захисту та в подальшому він буде захищати свої права самостійно.

Прокурор вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_5 , оскільки це є право обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 також не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вислухавши думку учасників по справі суд приходить до наступного.

У статті 59, п.6 ч.3 ст.129 Конституції України закріплено конституційні права громадян на правову допомогу, на забезпечення цього права та права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безкоштовно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положенням ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

З огляду на зазначене, суд вважає, що обвинувачений має право на вільний вибір захисника, відповідно до підпункту «с» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та вимог ст.54 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

За приписом частини третьої цієї статті відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Враховуючи те, що дане кримінальне провадження не відноситься до категорії справ, які розглядаються за обов`язковою участі захисника та виходячи з цих вимог закону, обґрунтування заяви та практики Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованої у рішеннях «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001 року, «Яременко проти України» від 12.06.2008 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, суд вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову від захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 54, 350 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_5 від послуг захисника адвоката ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1