Справа № 196/394/16-к
№ 1-кп/183/568/20

У Х В А Л А
26 березня 2020 року м. Новомосковськ
Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, із середньою освітою, не працюючого, судимого: 28.03.2001 року Дніпропетровським обласним судом за п.п. «а», «е», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 143, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 16.03.2015 року умовно-достроково на 6 місяців 11 днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
В судовому засіданні колегією суддів поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу та його продовженні продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 залишили вирішення питання продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.
При вирішенні питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 колегією суддів враховується те, що останній за місцем мешкання характеризується задовільно.
Також, колегією суддів враховується тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який віднесено до категорії особливо тяжких, а також ступень відповідальності за нього, відсутність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, оскільки він розлучений, суспільно корисною працею не займається, підтверджень наявності на його утриманні будь-яких осіб суду не надано, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше судимий за скоєння аналогічного злочину, тому відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 22 травня 2020 року включно.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3