Справа № 333/5752/19
Провадження № 1-кп/333/198/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003270 від 27.09.2019 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, неодружений, який не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-29.10.2019 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 321 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

20.09.2019 р. у денний час доби ОСОБА_4 , знаходячись біля пункту прийому вторинної сировини, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцевій, буд. 17-А, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з поверхні стільця гаманець з грошовими коштами у розмірі 2000 грн. та 10 долларів США, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2250 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, розкаявся. Пояснив, що дійсно 20.09.2019 р. у денний час доби ОСОБА_4 , перебуваючи біля пункту прийому вторинної сировини, таємно викрав з поверхні стільця гаманець ОСОБА_5 з грошовими коштами у розмірі 2000 грн. та 10 долларів США. Після цього, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, судом враховано, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, призначене покарання у виді громадських робіт за цим вироком не підлягає складанню із призначеним основним покаранням у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від за 29.10.2019 р. за ч. 1 ст. 321 КК України та підлягає самостійному виконанню.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлено, запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню не обирались.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Речові докази: гаманець червоного кольору з водійським посвідченням на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , дві банківські картки «Приватбанк», передані на відповідальне зберігання потерпілій залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1