Справа №705/1978/20
1-кп/705/904/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.03.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:1) 05.11.2007 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ст. 289 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України, був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 25.05.2011 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання був звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 3) 07.05.2012 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань по вказаному вироку суду та вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2011 року, остаточно призначено до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі. В результаті перегляду вироку 02.10.2012 року в апеляційному суді Черкаської області, змінено вирок від 07.05.2012 та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений від відбування покарання 26.06.2014 року на підставі ст. 4 п.Б Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року, судимості у встановленому законодавством порядку не знята і не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, 27.03.2020 року, близько 00 год. 30 хв., прийшовши до дачного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , упевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки віджав фіксатори скла вікна будинку, через яке проник в середину та з однієї з кімнат таємно викрав ТВ-тюнер марки «Eurosky ES-4100», ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №1259/20 від 06.04.2020 року становить 525 гривень 00 коп., після чого з полички над внутрішніми дверима, які ведуть до веранди будинку, викрав зв`язку ключів від дверних замків, а потім вийшов з будинку та за допомогою викрадених ключів від дверних замків, почергово відкрив двері від трьох сараїв та горища господарської будівлі, а саме, з першого сараю та горища господарської будівлі викрав алюмінієвий металобрухт, який відповідно до довідки про вартість наданої ПП «Вторма» становить 10,00 гривень за 1 кілограм, загальною масою 15 кг 950гр. на суму 287 гривень 10 копійок, з другого сараю викрав бувший у використанні візок, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №10/672 від 15.04.2020 року становить 215 гривень 00 коп. та зв`язку мідних дротів, вартість яких відповідно до довідки, наданої ПП «Вторма» становить 90 гривень за 1 кілограм, загальною масою 10 кг 65 гр. на суму 905 гривень 85 копійок та з третього сараю викрав бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №10/672 від 15.04.2020 року становить 394 гривні 00 коп., в якому знаходилось 20 літрів бензину марки «А-95-Євро5-У5» вартість якого на момент викрадення відповідно до довідки з ТОВ «ОККО Рітейл», становить 26 гривень 99 копійок за 1 літр, на загальну суму 539 гривень 80 копійок, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2866 гривень 75 коп..

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла та іншого приміщення, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Він на весні 2020 року, точної дати не пам`ятає близько 00 год.00 хв. зайшов до домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , що належить потерпілому з метою викрадення майна. Через вікно проник до в середину будинку, де викрав тюнер, з полички над дверима взяв ключі, за допомогою яких відчиняв господарські будівлі вказаного домоволодіння, а саме сараї, горище, звідки викрав металеві речі, також бідон, візок, мідний дріт, бензин. Викрадене майно погрузив на викрадений візок та перевіз до свого місця проживання. В подальшому метал здав на металолом, тюнер, бензин та ключі залишив собі. Кошти, точної суми не пам`ятає, в районі 1000 грн., від здачі металу, витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення експертизи № 10/634 від 16.04.2020 року в сумі 1307 грн. 60 коп.; на залучення експертів на проведення експертизи №1259/20 від 06.04.2020 в сумі 320 грн. 00 коп.; на залучення експертів на проведення експертизи №10/672 від 15.04.2020 року в сумі 980 грн. 70 коп., на загальну суму 2608 грн. 30 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: 1 слід структури матеріалу, який упаковано в сейф пакет № ІNZ1003314, металева дуга зі слідами перекусу, які поміщені до сейф пакету ГСУ №7040242, чотири сліди папілярних візерунків поміщено до сейф пакету ГСУ №7040288, два сліди низу взуття, поміщено до сейф пакету ГСУ №7040339, які знаходяться в Уманському РВП УВП залишити при матеріалах справи; ТВ-тюнер, металева каністра з бензином кількістю 20л., візок, алюмінієвий бідон, алюмінієвий та мідний металобрухт, в`язку ключів залишити за належністю потерпілому; 1 пара кросівок повернути за належністю ОСОБА_4 ; 2 відрізки з темною дактилоскопічною плівкою з 1 слідом низу взуття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Уманського РВП залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8