Справа № 638/5312/16-к
Провадження № 1-кп/638/839/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2020 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Городнє, Краснокутського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
підсудного ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб ( розбій ), при наступних обставинах:
Підсудний ОСОБА_4 02 лютого 2016 року у вечірній час доби, більшточно час в ході досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим, перебуваючи на вулиці Одеській, розташованої в Шевченківському районі м. Харкова, діючи умисно, з метою незаконного збагачення вступив у злочинну змову з особою, яку в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, спрямовану на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме з використанням щодо потерпілого ОСОБА_7 перцевого газового балончику.
При цьому, підсудний ОСОБА_4 разом з вищезазначеними особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, розподілили між собою злочинні ролі у вчиненні запланованого злочину, згідно з якими особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, повинна була керувати автомобілем марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та забезпечувати швидке пересування до місця вчинення злочину та від нього, а підсудний ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, з використанням щодо потерпілого ОСОБА_7 перцевого газового балончику, повинні були вчинити напад на потерпілого ОСОБА_7 та заволодіти належною останньому відеоприставкою марки «PlayStation 4» вартістю 9240 гривен.
Після чого, близько 22 години 15 хвилин зазначеної доби, під приводом перевірки працездатності відеоприставки марки «PlayStation 4» на автомобілі марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, підсудний ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою та потерпілим ОСОБА_7 приїхали до будинку АДРЕСА_2 , де водій автомобіля залишився в транспортному засобі очікувати співучасників, а підсудний ОСОБА_4 з невстановленою в ході досудового розслідування особою, у якої в руках знаходилась відеоприставка марки «PlayStation 4» та потерпілим ОСОБА_7 вийшли з автомобілю і пішли вздовж будинку № 20, оскільки ОСОБА_4 та невстановлена особа стали підшукувати безлюдне місце для реалізації свого злочинного умислу.
Під час руху біля будинку № 24 по вул. Архітекторів в м. Харкові, підсудний ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, переконавшись, щодо відсутності навколо сторонніх осіб, які б могли завадити їх злочинним діям, діючи умисно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_7 з метою заволодіння належним йому майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що відповідно до раніше розподілених ролей, невстановлена в ході досудового розслідування особа застосувала у відношенні потерпілого ОСОБА_7 наявний перцевий газовий балончик бризнувши з нього в обличчя останньому, що завдало йому біль в області очей та обличчя та подолавши таким чином волю потерпілого та можливий опір, заволоділи належною йому відеоприставкою марки «PlayStation 4», з якою з місця вчинення злочину на автомобілі під керуванням особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, з місця вчинення злочину зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 9240 гривен.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що при обставинах зазначених в обвинувальному акті, він 02.02.2016 в вечірній час доби вступив в злочинний зговір з ОСОБА_9 та особою, анкетні дані якої йому невідомі, направлений на вчинення розбійного нападу на раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_7 , з метою заволодіння належною потерпілому відеоприставкою, яку він мав намір реалізувати через мережу Інтернет. При цьому, за пропозицією ОСОБА_9 вони розподілили між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 повинен був керувати автомобілем та забезпечувати пересування до місця вчинення злочину та від нього, а він з іншою особою з використанням щодо потерпілого ОСОБА_7 заздалегідь взятих перцевих газових балончиків, повинні були вчинити напад на потерпілого та заволодіти належним йому майном. Прибувши за телефонною домовленістю з потерпілим в м. Дергачі, вони відвезли його разом з відеоприставкою на вул. Архітекторів в м. Харкові, пояснив потерпілому щодо необхідності перевірки працездатності відеоприставки. Після чого, він разом з співучасником та потерпілим вийшли з автомобіля та пішли в бік гаражів, де відповідно до розробленого плану, його співучасник з наявного у нього перцевого газового балончику бризнув в очі потерпілого з метою подолання його волі та можливого опору, після чого вони заволоділи відеоприставкою та на автомобілі під керування ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли, реалізувавши згодом викрадене майно. Злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Щиро кається у вчинені кримінального правопорушення.
Оскільки підсудний ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 за ст. 187 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб ( розбій ).
При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, на час вчинення інкримінованого злочину навчався в Харківському професійному електротехнічному ліцеї, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місце мешкання характеризується з позитивної сторони, є особою, яка виховувалась в багатодітної родині.
У відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_4 судом визнається щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_4 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 187 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.
При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 187 КК України, передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.
Суд вважає за необхідне у відношенні підсудного ОСОБА_4 застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, його матеріальний стан, відношення до вчиненого злочину.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_4 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 11.02.2016 та утримується в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_4 з вказаного числа.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.05.2017, залишеному без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 03.10.2017, який набрав законної сили 03.10.2017, підсудний ОСОБА_4 , по зазначеному кримінальному провадженню був засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.12.2018 ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 03.10.2017 у відношенні підсудного ОСОБА_4 була скасована з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 26.09.2019 вирок Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.05.2017 у відношенні підсудного ОСОБА_4 було скасовано з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у відношенні підсудного ОСОБА_4 було продовжено
Згідно ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, в межах даного кримінального провадження до підсудного ОСОБА_4 було застосовано попереднє ув`язнення в наступні періоди : з 11.02.2016 по 03.10.2017 включно; з 11.12.2018 по теперішній час.
Період з 04.10.2017 по 10.12.2018 включно слід рахувати, як строк відбуття покарання підсудним ОСОБА_4 за вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.05.2017, з моменту набрання ним законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до приписів ч. 2 ст. 532 КПК України.
Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18 ), якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).( п. 104 )
Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається ( п. 106 ).
В судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_4 інкримінований йому вищезазначений злочин вчинив 02.02.2016, тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), зарахувати підсудному ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення : в період з 11.02.2016 по 03.10.2017 включно; в період з 11.12.2018 по дату набрання вироку суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, в строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_4 підлягає зарахуванню період з 04.10.2017 по 10.12.2018 включно, в який він фактично відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.05.2017 з розрахунку один день за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 , суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».
Потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов не заявлений, у зв`язку поверненням викраденого майна та відсутністю до підсудного ОСОБА_4 будь яких матеріальних та моральних претензій, про що потерпілим ОСОБА_7 було зазначено в судовому засіданні. ( т. 1, а.с. 211 ).
При проведенні судово товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківський науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України було витрачено 615 гривень 72 копійки, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази : газовий балон «PFEFER KO JET», молоток, - підлягають подальшому зберіганню в камері речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області. ( т. 2, а.с. 27 ).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 11 лютого 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення : в період з 11 лютого 2016 року по 03 жовтня 2017 року включно, в період з 11 грудня 2018 року по дату набрання вироку суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період з 04 жовтня 2017 року по 10 грудня 2018 року включно, в який він фактично відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.05.2017 з розрахунку один день за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 615 гривень 72 копійки.
Речові докази : газовий балон «PFEFER KO JET», молоток, - зберігати в камері речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_4 , в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1