ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/392/20 Справа № 193/139/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000028 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сергіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого:
- 18.01.2019 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначено йому покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі;
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. КривогоРогу Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 03(три) роки 02 (два) місяців.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
20 вересня 2018 року близько 17:00 години, ОСОБА_6 , діючи повторно, переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під час спільної бесіди з громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється рідним сином громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , отримав дозвіл на використання саморобного велосипеда "Україна" темно-зеленого кольору, що належить останній, з метою поїздки до м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, та скориставшись їх довірою, до теперішнього часу не повернув його, спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1132 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строку 3 роки 2 місяці.
В іншій частині вирок суду просив залишити без змін.
В обґрунтування прокурор зазначив, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року, тобто фактично застосував порядок призначення покарання, передбачений ст. 71 КК України, який застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків.

Вислухавши прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 190 КК України, у тому числі вид і розмір покарання, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, є слушними і такими, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
За оскаржуваним вироком, злочин ОСОБА_6 вчинив 20 вересня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року.
Частиною 1 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Натомість, суд призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів згідно ч. 4 ст. 70 КК України, помилково замість часткового складання призначених покарань за цим вирроком і попереднім вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком, фактично застосувавши порядок призначення покарання, передбачений ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, вказане є підставою для зміни судового рішення згідно ст. 408 КПК України, оскільки внесення таких змін до вироку не погіршує становище обвинуваченого, і усунення даного недоліку не потребує скасування вироку в цій частині.
Враховуючи наведене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок в цій частині призначення покарання змінити відповідно до вказаних норм закону.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:_
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000028 щодо ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 190 КК України, змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4