Справа № 201/4389/19
Провадження № 1кп/201/176/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003616 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-21.06.2018 Павлоградським міськрайонним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 289 КК України до одного року позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 23.10.2017 приблизно о 00-30 годині, перебуваючи по вул. Вернадського у м. Дніпро, вступивши у попередню змову з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підготувавши знаряддя вчинення злочину, а саме, пилу для різьблення металу та плоскогубці, направились до каналізаційного люку, що розташований поблизу будинку № 17 по вул. В. Вернадського у м. Дніпро.

Далі ОСОБА_3 разом з співучасником злочину, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, попередньо розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину, діючи узгоджено, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, залізли у вищевказаний люк, де використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя для вчинення злочину, вирізали телефонний кабель марки ТПП 100*2*0,5 довжиною 16 метрів вартістю 2 385,60 гривень, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками патрульної поліції у зв`язку з чим не змогли розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

Висновком експерта від 26.10.2017 року № 5133-17 (т.4 а.с.98-100) встановлено, що станом на 23.10.2017 року ринкова вартість телефонного кабелю ПАТ «Укртелеком» типу: ТПП 100*2*0,5 довжиною 16 м. становить без ПДВ 1 988 грн. або з ПДВ 2 385,60 грн.
З документів, які додані до позовної заяви вбачається розмір збитку завданого пошкодженням цього кабеля.

З вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вбачається, за цим же епізодом злочинної діяльності засуджено ОСОБА_5 та стягнуто з нього в рахунок відшкодування матеріальної шкоди позивачеві 12 340,61 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченим та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на тяжку хворобу.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України су відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак з урахуванням вимог ст. 68 КК України не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, ступеню здійснення злочинного наміру та причини з яких злочин не було закінчено, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 року до 2 р. в позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 більш суворим покаранням призначеним за цим вироком.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

Вирішуючи заявлений Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 12 340 гривень суд приходить до наступних висновків.
Оскільки вироком Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 06.05.2019 відносно ОСОБА_5 стягнуто з останнього матеріальну шкоду на користь ПАТ «Укртелеком» в розмірі 12 340 гривень, то з метою запобігання подвійного стягнення суд вважає за необхідне в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

З аналогічних підстав суд вважає за можливе не стягувати з ОСОБА_3 судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 більш суворим покаранням призначеним за цим вироком визначивши до відбуття чотири роки позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосований відносно ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3 відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1