Провадження №1-кп/523/826/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

13.03.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ________ ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ________ ОСОБА_2 ,

прокурора ________ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ________ ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0004474 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.04.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. В силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2013 року, остаточно до відбуття 2 роки позбавлення волі,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що 30.11.2019 року близько 01:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи біля кафе «Візит» по проспекту Добровольського 139-а/1 в м. Одеса, побачив незнайомого йому ОСОБА_7 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривку, відкрито викрав, зірвавши з шиї потерпілого належне йому майно, а саме: золотий ланцюжок вагою 20 г., вартістю 20 068 гривень з хрестиком у вигляді розп`яття вагою 4 г., вартістю 5 123 гривні, а всього на загальну суму 25 191 гривню.
Після чого ОСОБА_6 , місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 25 191 гривня.
Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України визнав повністю, пояснив суду, що він побачив на вулиці потерпілого, в якого на шиї був золотий ланцюжок, він його зірвав та втік. В скоєному щиро кається.

Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує, за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості, відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, крім того матеріальна шкода відсутня, у зв`язку з тим, що обвинувачений відшкодував завдану ним шкоду, про що свідчить розписка потерпілого ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що згідно вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинувачених, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , скасувати та до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови у провадженні заявлені не були.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції);

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1