Справа № 352/796/20
Провадження № 1-кп/352/188/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне прповадження з обвинувальними актами по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неофіційно працюючого різноробочим на сезонних роботах за кордоном, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, раніше не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручено, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив таємне викрадення чужого майна. Окрім того, підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.

Вказані кримінальні правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах:

03.03.2020 року приблизно о 17 год. 10 хв. ОСОБА_5 прийшов до приміщення будинку АДРЕСА_1 в якому проживає ОСОБА_6 , з яким він підтримує дружні відносини, де спільно із останнім, його батьком ОСОБА_7 та їхнім спільним знайомим ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Під час цього, ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_7 мобільний телефон, яким він вирішив таємно викрасти.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 , попросив останнього передати йому мобільний телефон «Rezone» модель -А 280, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 276,66 грн, у який було встановлено сім карту оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 25 грн, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн., для дзвінка до своєї дружини ОСОБА_9 . В цей момент ОСОБА_7 будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_5 , передав останньому вищевказаний мобільний телефон.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно без дозволу ОСОБА_7 , покинув місце скоєння злочину із мобільним телефоном останнього.

В подальшому, 10.03.2020 р. перебуваючи на промисловому ринку «ВОТУМ», що в м. Івано-Франківську по вул. П. Тичини продав вказаний мобільний телефон ОСОБА_10 , за грошові кошти в сумі 200 грн., які потратив на власні потреби.
Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 311,66 грн.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_5 06.03.2020 року приблизно о 15 год. приїхав на власному автомобілі марки «Мазда» з іноземною реєстрацією до будинку АДРЕСА_1 , в якому разом із батьком ОСОБА_7 проживає його знайомий ОСОБА_6 . Зайшовши до будинку на запрошення ОСОБА_7 , усі втрьох спільно, протягом дня, розпивали спиртні напої.

Після розпиття спиртних напоїв, залишаючи будинок останніх, будучи поряд із господарськими приміщеннями, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_7 з метою подальшої реалізації для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 знаючи те, що ОСОБА_6 та його батько ОСОБА_7 перебувають в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні будинку, і таким чином не можуть спостерігати за його злочинними діями, а також відсутність поблизу сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинені вхідні двері (безперешкодно) проник в господарське приміщення - стодолу, де таємно викрав три металеві борони зубчасті із металевими ланцюгами на них, вартість яких згідно висновку експерта СЕ-19/109/14/2-221ТВ/20 становить 1000 грн. Викрадені металеві борони ОСОБА_5 із застосуванням фізичного зусилля переніс та завантажив у багажне відділення свого автомобіля марки «Мазда» на іноземній реєстрації, на якому залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, шляхом його продажу своєму знайомому ОСОБА_11 , який не був обізнаний в злочинному походженні придбаного товару, за грошові кошти в сумі 150 грн., які в подальшому витратив на власні потреби.

Злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду в сумі 1000 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальних актах злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі неправомірні діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, заподіяні потерпілому матеріальні збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду письмові заяви в яких ствердили, що йому дійсно повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровльному порядку, жодних претензій до останього немає. Просить суд кримінальну справу відносно обвинуваченого розглядати за його відсутності та не призначати йому суворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, так як він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив таємне викрадення чужого майна. Окрім того, підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд)передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочином збитки відшкодував потерпому в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо несуворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і те, що підсудний являється єдиним працездатним утриманцем малолітньої дитини, працюючи займається суспільно-корисною працею, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, негативно ставиться до скоєного, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в ОНД та ОПНЛ не перебуває, зі слів має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, як і підстави для його обрання останньому на даній стадії процесу суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 342 - 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді двохсот сорока годин громадських робіт;

за ст. 185 ч. 3 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 : обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (, розрахунковий рахунок -9002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 899998) 1307,60 грн. понесених по даному кримінальному провадженню судових витрат за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/14/2-226ТВ/20 від 10.04.2020 р. та судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/14/2-221ТВ/20 від 15.04.2020 р.

Речові докази по даному кримінальному провадженню : мобільний телефон марки телефон «Rezone» модель -А 280, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у який було встановлено сім карту оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , пластикову картку від сім карти, інструкцію до телефона повернути за приналежністю потерпілому власнику ОСОБА_6 ; три металеві зубчасті борони - повернути за приналежністю потерпілому власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1