УХВАЛА
Справа № 521/4237/20

Номер провадження:1-м/521/42/20

18 березня 2020 року м.Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Волжський, Волгоградської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В міжнародному пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , який на міжнародному рівні розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації (незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, у великому розмірі), за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років..
За ініціативою компетентних органів Російської Федерації 07.08.2018 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_5 .
Підставою для затримання ОСОБА_5 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.
Так, 30.01.2017 ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.
Постановою Таганського районного суду м. Москва від 18.09.2017, відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою оперуповноваженого ОМВС Росії по Таганському району м. Москва від 24.08.2017, ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук.
Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.12.2019, відносно ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.
До Офісу Генерального прокурора від Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит про видачу ОСОБА_5 , з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.
З матеріалів запиту вбачається, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та невстановленому місці, але не пізніше 03:00 29.01.2017, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, для особистого вживання, без мети подальшого збуту, речовину загальною масою 1,38 гр., у трьох згортках, які містять у собі психотропну речовину - амфетамін, які з моменту придбання незаконно зберігав при собі до 03:00 29.01.2017, коли знаходячись за адресою: м. Москва, Костомарівська набережна 29, був затриманий співробітниками поліції. Відповідно до діючого законодавства Російської Федерації, 1,38 гр. вищевказаної речовини є великим розміром.
22.01.2020 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), в порядку ст. 584 КПК України.
04.02.2020 ухвалою Одеського апеляційного суду відмовлено в задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 та рішення Малиновського районного суду м. Одеси залишено без змін.
Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 на території Російської Федерації відповідає злочину, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.
До Малиновського районного суду міста Одеси надійшло клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2, про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави у відношенні ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, з посиланням на зазначені в ньому обставини.
Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт, при цьому наголошував на відсутність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України.
ОСОБА_5 думку адвоката підтримав.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, пояснення захисника та ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя, при винесенні ухвали, враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що надані матеріали екстрадиційного арешту містять усі документи для задоволення вказаного клопотання.
Згідно ч.ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Перевіряючи підстави для подальшого тримання особи під вартою, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочину, передбачених ч.2 ст.229 КК Російської Федерації, які відповідають злочину, передбаченому ч.3 ст.309 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж один рік, строки давності виконання обвинувального вироку, відповідно до ст. 80 КК України не сплинули, ОСОБА_5 без реєстраційного обліку на території України, відсутнє місце реєстрації, офіційно непрацевлаштований.
Прокурор довів, що ОСОБА_5 після скоєння злочину, будучи обізнаним про існування обвинувального вироку, виїхав поза межі Російської Федерації, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.
Метою і підставами застосування слідчим суддею подальшого тримання особи під вартою в рамках екстрадиційного арешту ОСОБА_5 є: запобігання спробам ухилитись від компетентних органів іноземної держави та можливість перебуваючи на волі уникнути від відбування покарання.
З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя вважає, що є всі достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою з метою подальшого його екстрадиційного арешту і надалі забезпечення належної поведінки особи і виконання процесуальних рішень суду.
Обмежень щодо подальшого тримання під вартою, слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 584, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 - задовольнити.
Визнати обґрунтованим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до вирішення питання про його екстрадицію і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Підстав для звільнення ОСОБА_7 з-під варти немає.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту її ухвалення, тобто з 18 березня 2020 року. Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 18 травня 2020 року.
Утримувати ОСОБА_7 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор (№21)».
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1