Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 06 травня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0001211,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 06 травня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 04 липня 2020 року.
Мотивував своє рішення суд тим, що на даний час наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме можливість ОСОБА_5 вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із або без застосування електронних засобів контролю.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд, продовжуючи строк тримання під вартою, не врахував, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації, де постійно проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми, що підтверджує наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Також вказав на те, що місцевим судом не враховано думку потерпілих, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника юридичної особи ОСОБА_10 , які зазначали, що не мають жодних матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 взагалі заперечувала причетність обвинуваченого до скоєного злочину. При цьому, потерпілі просили обрати ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Тому, на переконання захисника, стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених ризиків.
Окрім того зазначив, що станом на 11.05.2020 року фізична особа-підприємець бажає офіційно працевлаштувати ОСОБА_5 у себе на підприємстві.
Також апелянт вказав на те, що ухвали місцевого суду про продовження його підзахисному строку тримання під вартою містять лише загальні формулювання.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 червня 2020 року задоволено подання голови Волинського апеляційного суду та направлено виділені матеріали із кримінального провадження №0001211 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 для розгляду до Рівненського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За приписами ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів цієї справи вбачається, що в провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0001211 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався під час досудового розслідування ухвалами слідчих суддів, та під час судового розгляду ухвалами суду.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки він обвинувачується у вчиненні трьох тяжких умисних злочинів, та існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів проти власності, які відносяться до категорії тяжких злочинів, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, він не працевлаштований, а отже у нього відсутнє постійне джерело доходів, що, на переконання колегії суддів, свідчить на користь існування заявлених ризиків.
При цьому, колегія судді зауважує, що оскаржуючи попередню ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 16 березня 2020 року, якою було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , захисник-адвокат ОСОБА_6 зазначав доводи, аналогічні викладеним у даній апеляційній скарзі, які свого підтвердження не знайшли.
Так, враховуючи встановлені обставини даного кримінального провадження, наявність на утриманні у ОСОБА_5 малолітніх дітей, не зменшує наявних ризиків та не є тим фактором, який беззаперечно гарантує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Щодо наданих стороною захисту заяв від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , то колегія суддів зазначає, що вказані заяви нотаріально не завірені. Окрім того, вказані документи із зафіксованою у них інформацією можуть розглядатись у сукупності з іншими доказами для встановлення винуватості чи не винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, однак не свідчать про відсутність ризику переховування ОСОБА_5 від суду або вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Також, на переконання колегії суддів, можливе працевлаштування обвинуваченого, на яке покликався захисник, не свідчить про зменшення ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що місцевий суд, продовжуючи обвинуваченому строк запобіжного заходу, не зазначав про ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 06 травня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3