Справа №127/7182/20
Провадження №1-кс/127/3269/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Головного управління національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2020 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернувся слідчий Головного управління національної поліції у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивовано тим, що приблизно в 2014 році ОСОБА_4 з метою особистого збагачення організував та очолив злочинну групу, до якої залучив спочатку ОСОБА_5 , а потім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

План злочинної діяльності, розроблений ОСОБА_4 , передбачав створення підконтрольних фіктивних суб`єктів господарської діяльності, на які за допомогою підроблення та використання завідомо підроблених договорів оренди земельних ділянок члени злочинної групи зареєстрували право оренди на чужі земельні ділянки сільськогосподарського призначення, з метою подальшої реалізації корпоративних прав на фіктивні підприємства, на які зареєстроване вказане право оренди під виглядом добросовісно набутого.

Загалом члени злочинної групи організували підроблення більше ніж 550 договорів оренди земельних ділянок загальною площею біля 1000 Га, на підставі яких зареєстрували право оренди за 3 підконтрольними фіктивними підприємствами ТОВ «Колорит Агрос», ТОВ «Поділля Латінвест» та ТОВ «Краєвид Поділья».

Корпоративні права на двоє з вказаних підприємств у 2017 році члени злочинної групи намагались продати за 15 млн. грн. представникам іноземної компанії «ІлтаКомодітіс СА», що зареєстрована в Швейцарії.

Обумовлені кошти ОСОБА_4 та його спільники не отримали з причин, що не залежали від їх воли, оскільки представники «ІлтаКомодітіс СА» виявили факти підроблення договорів оренди земельних ділянок.

За результатами досудового розслідування на підставі здобутих доказів 25.03.2020 та 27.03.2020 повідомлено про підозру у вчиненні у складі організованої групи злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому;

- НетяжукуОлександруСергійовичу, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Монастирище, Черкаської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Вінниця, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Корець, Рівненської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому;

Тобто, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підозрюються в організації підроблення з метою використання інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; організації використання завідомо підробленого документа; закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно, в особливо-великих розмірах та організованою групою.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить дане клопотання розглянути без його участі. Вищевказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликався, з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно ч. 1,2 ст. 96-2 КК України Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Відповідно до ст. 170 ч. 5 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так як, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якого передбачено конфіскацію майна, тому є достатні підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме 1/4 квартири загальною площею 81,8 м.2, за адресою: АДРЕСА_5 , підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Згідно ст.. 175 КПК України, ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, а саметимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити права на відчуження на 1/4 квартири загальною площею 81,8 м.2, за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя