1Справа № 335/3028/20 1-кс/335/1664/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0000963 від 06.04.2020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вознесенівського ВП ДВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР 06.04.2020 року за №0000963 за фактом скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 17-00 години 04.04.2020 року до 08-00 години 06.04.2020 року, невстановлена особа, шляхом взлому, через балкон, проникла до приміщення кв. АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала будівельні інструменти, які належать ОСОБА_5 (ЄО 8855).

З метою встановлення істини по справі, встановлення всіх обставин події, що трапилася та збереження всіх необхідних речових доказів, слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована біля буд. 7-а по вул. Леоніда Жаботинського, в ході якого було виявлені та вилучені речові докази, а саме інструменти та пральна машинка, які були викрадені з квартири АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що в ході огляду місця події, біля виявлених речей, був розташований автомобіль «ЗАЗ» марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору.

06.04.2020 року старшим слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , було прийнято рішення про проведення огляду автомобілю «ЗАЗ» марки Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, (номер кузову шасі рамиНОМЕР_2 ), що знаходився безпосередньо поблизу від місця скоєння злочину та виявлених речових доказів, з метою виявлення та вилучення важливих речових доказів.

Таким чином, орган досудового розслідування, було прийнято рішення, щодо вилучення 06.04.2020 року, під час огляду місця події автомобілю «ЗАЗ» марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, (номер кузову шасі рами НОМЕР_2 ), є предметом злочину.

Враховуючи вищевикладене, спираючись на інформацію яка була отримана під час досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0000963 від 06.04.2019, можна стверджувати, що автомобіль «ЗАЗ» марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, (номер кузову шасі рамиНОМЕР_2 ), є засобом скоєння кримінального правопорушення, тому для запобігання скоєння інших правопорушень з використанням вищевказаного автомобілю, необхідно накласти арешт на автомобіль ЗАЗ» марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, (номер кузову шасі рамиНОМЕР_2 ).

Згідно чинного законодавства, майно, що було вилучено під час огляду є тимчасово вилученим майном, що передбачене ст. 167 КПК України.

Враховуючи те, що незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків які можуть перешкоджати кримінальному провадженню слідчий просить накалсти арешт на на автомобіль «ЗАЗ» марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, (номер кузову шасі рами НОМЕР_2 ), вилученого 06.04.2020 року під час огляду місця події.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Так, слідчий у своєму клопотанні в порушення вимог ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України не зазначив підстави для арешту майна, не обґрунтував необхідність арешту майна, та в порушення абзацу 2 частини 1 статті 170 КПК України, не довів наявності ризиків, передбачених зазначеною нормою.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен врахувати правову підставу для такого арешту. Однак такі підстави слідчим не зазначені, та клопотання в цій частині не вмотивоване.
Згідно до узагальнення ВССУ «Судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2015 року, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна, зобов`язана навести підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. У свою чергу слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
На підставі викладених обставин, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-173КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1