Справа № 209/2337/19
Провадження № 1-кп/209/468/19
В И Р О К
Іменем України
26 лютого 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 209/2337/19 (1-кп/209/468/19), внесеному в ЄРДР № 0000774 22 травня 2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, розлучений, на обліку у лікарів наркологів та психіатра не перебуває, працює вантажником на ТОВ «Донпромтранс», має на утриманні двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно виконавчого листа № 209/2166/14-ц, виданого 17 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття дітей, на користь ОСОБА_8 , починаючи стягнення з 22 квітня 2014 року, будучи ознайомленим з виконавчим листом та рішенням суду, неодноразово викликався в Дніпровський відділ ДВС м. Кам`янське та був попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за невиплату аліментів. Однак ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим, маючи можливість офіційно працевлаштуватися та виконувати рішення суду, офіційно не працював, аліменти на утримання дітей не сплачував, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів, чим допустив заборгованість зі сплати аліментів в період з 20 грудня 2016 року по 22 травня 2019 року, яка станом на 22 травня 2019 року складає 73460,69 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, та суду пояснив, що про рішення суду про стягнення з нього аліментів та виконавчий лист йому було відомо. Виконавець його викликав та попереджав про кримінальну відповідальність за несплату аліментів. Він працює, але йому невідомо, чи направляв виконавець лист на місце його роботи. Він буде погашати заборгованість і сплачувати поточні аліменти. Просив суворо не карати. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи та пред`явлене йому обвинувачення йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати установлених рішенням суду коштів на утриманні дитини (аліментів), та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого, суд визнає щиросерде каяття і повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, враховуючи висновок органу пробації, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один рік), поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1