КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року, відносно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, не одружений, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні криминального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалоюзадоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0003046 від 10 травня 2020 року - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_11 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 08 липня 2020 року включно, з визначенням застави у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень.

Згідно ухвали, слідчий суддя, вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у тяжкому злочині, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, майновий стан, особу підозрюваного та дійшов висновку, що є підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто спробам незаконно вливати на потерпілого, свідків або інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захист вважає, що для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає достатніх підстав, оскільки забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків може інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
При цьому сторона захисту наголошує на недоведеності та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Києві, навчається в коледжі, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки. Під час слідчих дій ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції речові докази по справі та дав правдиві пояснення з приводу обставин подій, які йому інкриміновані, чим активно сприяє встановленню істини в кримінальному провадженні.

Отже, на думку захисника, прокурор при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним може більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 , в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.
Як зазначає сторона захисту, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Апелянт вказує, що слідчим суддею не проведено повного аналізу усіх підстав та не вказані реальні доводи задля застосування виняткового запобіжного заходу. Таким чином, не з`ясовано, чи була у слідчого судді можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частиною 5 ст. 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги № 46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» тощо).

На думку захисника, застосування тримання під вартою із заставою в максимальому розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою сумою для ОСОБА_7 . Зокрема, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний є студентом, а рідна мати є тимчасово не працюючою (рідний батько підозрюваного відсутній) а томузастава у зазначеному розмірі є непомірною, і внести її нереально.
Крім того, як зазначає захисник, слідчим суддею не досліджено всі докази, а взятодо уваги лише ті, які мають обвинувальний ухил, зокрема не враховано, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 існували цивільно правові відносини, відповідно до яких останній не повертав майно (грошові кошти) ОСОБА_7 і жодних доказів які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину передбаченого ст. 186 КК України, немає.Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства, оскільки він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, у провадженні СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003046 від 10 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 , у зв`язку зі своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до приміщення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
10 травня 2020 року ОСОБА_7 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
11 травня 2020 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
12 травня 2020 року старший слідчий СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суд м. Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 08 липня 2020 року включно, з визначенням застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 існували цивільно правові відносини, відповідно до яких останній не повертав грошові кошти ОСОБА_7 , то вказане, за наявності наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема показань потерпілого та свідків, не свідчить про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Таким чином, доводи захисників про те, що в матеріалах справи відсутня обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, є безпідставними.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно вливати на потерпілого, свідків або інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у сумі 168 160 гривень.
Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу (Георгієв проти Болгарії п. п. 30, 31). А також повинні враховуватися кошти обвинуваченого (Хрістова проти Болгарії).
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, зокрема і те, що підозрюваний є студентом, має матір, яка не працює, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи захисників, за змістом апеляційних скарг, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційних скаргах про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Посилання захисників на те, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі передати на поруки трудовому колективу ТОВ «Уніфіковані технології та телекомунікації» та Міжнародному благодійному фонду захисту навколишнього та соціального середовища України «Простір», заяви яких про взяття підозрюваного на поруки розглянуті апеляційним судом, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Посилання захисників на те, що підозрюваний ОСОБА_7 є студентом, навчається в коледжі, має постійне місце проживання в м. Києві, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності він не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, також не є достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки у даному випадку інтереси суспільства вимагають застосування саме такого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.
Всі інші доводи сторони захисту підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0003046 від 10 травня 2020 року - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_11 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 08 липня 2020 року включно, з визначенням застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень. залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2725/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1