Провадження № 1-кп/643/67/20
Справа № 643/3806/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ,законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001322 від 13.02.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, українця, не одруженому, не працюючому, учневі ДНЗ «ХПЛБТ №22», засудженому за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.03.2016 за ч.1 ст.190 КК України, до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, звільненому відповідно до ст. 105 КК України від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження, 02.03.2017 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки, 03.03.2017 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України призначено іспитовий строк 1 рік, за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.12.2017 року за ч.3 ст.185 ,ч.1 ст.304 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

13.02.2016 року , неповнолітній ОСОБА_7 знаходився в гостях у своєї бабусі ОСОБА_8 в приміщенні комунальної квартири АДРЕСА_2 , де в одній з ізольованих кімнат проживає його бабуся ОСОБА_9 , а іншій раніше знайома йому ОСОБА_10
13.02.2016, неповнолітній ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 йде на роботу в один і той же час, впевнившись в тому, що ОСОБА_10 о 10 годині покинула приміщення своєї кімнати та вийшла з квартири АДРЕСА_3 , діючи повторно, за раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу ціль, скориставшись обставиною, що нікого зі сторонніх осіб в квартирі не було , впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені бабусею ОСОБА_11 , яка знаходилась в своїй кімнаті, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, безперешкодно увійшов в кімнату ОСОБА_10 відчинивши двері, які пристроями для закривання не оснащені, тим самим незаконно проник до житла ОСОБА_10 .. Знаходячись в приміщенні кімнати, неповнолітній ОСОБА_7 таємно викрав майно, що належало ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон «Samsung GT 5830», вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи №66 від 18.02.2016 - 335 гривен , в якому містилась картка пам`яті на 1 Gb, вартістю 30 гривен , каблучку зі срібла вагою 1,5 грам, 925 проби, вартістю 17,12 гривен , ланцюг зі срібла вагою 4,9 грам, 925 проби, вартістю 55,91 гривен, а всього на суму 438, 03 гривен , а також, відчинивши шифоньєр в карманах куртки, що там знаходилась відшукав та таємно викрав грошові кошти в сумі 1900 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном та грошима на власний розсуд.
Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ними кримінальних правопорушення , що наведено вище.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю

При призначенні покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від їх скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення та данні про його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, вчинив корисливе кримінальне правопорушення , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття,вчинення злочину неповнолітнім .

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує дані про особу обвинувчаченого, який раніше неодноразово судимий , вчинив корисливе кримінальне правопорушення , тяжкість злочину, пом`якшуючі покарання обставини, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання, пов`язане з позбавленням волі, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів в межах санкції інкримінованого йому правопорушення.

Строк відбування покарання обвинуваченому, суд вважає правильним рахувати з моменту його затримання.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Визначаючи остаточне покарання суд, у відповідності до положень ч. 4 ст. ст. 70 КК України, вважає за необхідне до покарання, зараховувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Так, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

В рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат по справі немає.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 349, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- ч. 3 ст.185 КК України увигляді 3 ( три ) роки позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня затримання .

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою у Державній установі « Харківський слідчий ізолятор» ".

Речові докази по справі, які предані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 - після набуття вироком законної сили - вважати повернутим власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1