Справа № 739/29/20
Провадження № 1-кс/739/128/20
УХВАЛА
30 березня 2020 року м. Новгород-Сіверський
Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський винесене у кримінальному провадженні № 0000003 від 02.01.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.125, ч.3 ст.187 КК України, слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 клопотання про накладення грошового стягнення відносно ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого перебуває вищезазначене кримінальне провадження. 26.03.2020 року слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення грошового стягнення відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування повного клопотання зазначає, що в ході проведення розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 повісткою викликався для проведення допиту в якості свідка на 16.01.2020 року, однак у зазначений в повістці про виклик час не з`явився, причини не прибуття не повідомив. 29.01.2020 року ОСОБА_4 прибувши до слідчого по повістці про виклик надавати покази в якості свідка відмовився мотивуючи тим, що адвокат ОСОБА_5 з котрим у нього укладений договір щодо надання правової допомоги не може прибути для проведення даної слідчої дії. 11.02.2020 року ОСОБА_4 прибувши на вказаний у повістці про виклик час разом з адвокатом ОСОБА_5 покази в якості свідка прокурору Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури надавати відмовився мотивуючи відсутністю відеокамери за допомогою котрої можна було б зафіксувати дану слідчу дію. Окрім вказаного, свідку ОСОБА_4 , замовним рекомендованим поштовим відправленням у відповідності до вимог ст. 133, ч.1 ст. 135 КПК України «Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику телефоном або телеграмою» була направлена повістка про виклик на 14 год. 00 хв. 18.02.2020, до старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 , для допиту в процесуальному статусі свідка в рамках об`єднаного кримінального провадження № 0000003 від 02.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 187 КК України. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення дана повістка у відповідності до вимог ч.1 ст. 136 КПК України була вручена ОСОБА_4 13.02.2020 року особисто, що підтверджується розписом про її отримання на поштовому повідомленні, тобто останній належним чином був повідомлений про необхідність прибуття до органу досудового розслідування у вказаний у повістці час та був ознайомлений з її змістом. Виклик свідка ОСОБА_4 у кримінальному провадженні здійснено з додержання ст.135 КПК України, а відповідно до вимог ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис про отримання повістки, в тому числі на поштовому відділенні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Однак, за наведеним викликом свідок ОСОБА_4 до слідчого не з`явився та надіслав заяву від 17.02.2020 року в котрій обґрунтував своє неприбуття до старшого слідчого ОСОБА_6 для участі у проведенні слідчих дій в якості свідка поважною причиною, а саме побоюванням того, що «віртуозами правозастосовної діяльності» цілком реально може виявитися так, що саме його буде звинувачено у вчиненні розбою, оскільки він «позаяк знаходився поруч з ОСОБА_7 ». Також у вказаній заяві ОСОБА_4 зазначив, що дії співробітників Новгород-Сіверського відділу поліції по розслідуванню та документуванню вказаного особливо тяжкого злочину вчиненого відносно ОСОБА_7 є «професійною імпотенцією» у в`язку з чим він не бажає давати свідчень у справі, так-як переконаний у «неспроможності повноцінного та належного виконання своїх професійних обов`язків дотичними для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні особами, які перебувають у трудових відносинах з Нацполіцією, працюючими співробітниками ВП ГУНП в Чернігівській області». Також в обґрунтування своєї неявки до слідчого, ОСОБА_4 зазначив, що всі обставини скоєння вказаного особливо тяжкого злочину він детально повідомив заступникам начальника слідчого підрозділу Новгород-Сіверського відділу поліції, а відомостями про обставини скоєння злочину він володіє лише з чужих слів, так-як він не був самовидцем подій злочину у зв`язку з чим вказана подана заява є письмовим повідомленням про скористання ним своїм правом передбаченим ст. 63 Конституції України. 18.02.2020 року слідчий мав провести допит свідка ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні, однак слідча дія по даний час не проведена. В ході досудового розслідування встановлено відсутність поважних причин неприбуття свідка ОСОБА_4 до слідчого. Згідно рапорту слідчого та витягу з журналу обліку доставлених, відвідувачів, та запрошених до Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області 18.02.2020, ОСОБА_4 , до старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 для проведення допиту в якості свідка не прибував. За викликом слідчого свідок ОСОБА_4 не з`явився, про поважні причини неприбуття встановлені ст.138 КПК України не повідомив. В судове засідання слідчий не з`явився надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності та клопотання задовольнити з підстав вказаних у клопотанні обставин. ОСОБА_4 повідомлявся про розгляд клопотання, проте в судове засідання не прибув. Його неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання. Слідчий суддя дослідивши надані матеріали прийшов до наступного висновку. Згідно ст..138 КПК України, серед зазначених поважних причин неприбуття особи на виклик в п.8 зазначено інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 з`являвся до слідчого 29.01.2020 р., 11.02.2020 року, та на виклик його на 18.02.2020 року, він повідомив про неможливість свого прибуття у зв`язку з бездіяльністю органу досудового розслідування по його заяві. Слідчий суддя не може погодитися доводами викладеними в клопотанні слідчого, що неявка ОСОБА_4 на допит 18.02.2020 також не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття. Згідно п.1 ч.2 ст.66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого. За злісне ухилення від явки до слідчого свідок несе відповідальність, встановлену законом (ч.2 ст.67 КПК України) . Так, відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Щодо завчасного повідомлення, то слід керуватися положеннями ч.8 ст.135 КПК України, згідно яким особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що в матеріалах клопотання не знайшли своє підтвердження доводи слідчого про те, що зазначена особа неодноразово ухилялася від явки для участі в допиті в якості свідка без поважних причин. Згідно ст.144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.
Згідно ч.1 ст.139 КПК України якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого. Окрім всього, як вбачається з резолютивної частини поданого клопотання слідчий порушує питання про накладення грошового стягнення в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, що не узгоджується із положеннями діючого процесуального закону. Слідчий у своєму клопотанні помилково посилається на положення КПК України, які на даний час втратили чинність, а саме грошове стягнення, що може бути накладене на учасника процесу вираховуються прожитковим мінімумом для працездатних осіб, а не розміром мінімальної заробітної плати. За обставин вищевикладених слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_4 . На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131-133, 135, 136, 139, 144-146, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1