Справа № 128/3272/17
ВИРОК
Іменем України

13 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене 22.09.2017 року в ЄРДР за №0001067 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Жмеринка Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, раніше судимого : 24.05.2017 вироком Жмеринського міськрайонногосуду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробування протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

УСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 22.09.2017 близько 16:00 годині , перебуваючи у якості пасажира на задньому сидінні автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі дороги сполученням м. Вінниця м. Бар, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, з корисливих спонукань наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар кулаком в область обличчя, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді забійно- рваної рани спинки носа, та висунув ОСОБА_4 протиправну вимогу щодо передачі йому барсетки, у якій знаходилось цінне майно останнього. Отримавши від потерпілого відмову, обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи мету нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння чужим майном, дістав з рукава власної куртки ніж та, погрожуючи ним, повторно висунув вимогу потерпілому ОСОБА_4 щодо передачі йому майна, після чого, умисно наніс останньому один удар вказаним ножом в область лівого стегна потерпілого.
Після отриманого удару потерпілий ОСОБА_4 , розуміючи що його життю загрожує небезпека, бажаючи втекти від нападника, продовжуючи тримати в руках барсетку, вискочив з вказаного автомобіля та не втримавшись на ногах впав на землю. В свою чергу , обвинувачений ОСОБА_6 , бажаючи протиправно заволодіти майном ОСОБА_4 , вибіг з автомобіля вслід за останнім та помітивши, що ОСОБА_4 лежить на землі підбіг до нього та почав хаотично наносити удари ногами в різні частини тіла потерпілого. Після того, як ОСОБА_4 підвівся на ноги, ОСОБА_6 розмахуючи ножом, умисно наніс ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівої долоні та вирвав з рук останнього барсетку торгової марки «Nobel», серії «Creation», в середині якої знаходився гаманець (портмоне) торгової марки «Jacob», серії «Genuine», з банківськими картками, що матеріальної цінності для потерпілого не представляють, та гаманець чорного кольору з грошовими коштами у сумі 3600 гривень, 10 злотих (що станом на 22.09.2017 в еквіваленті на національну валюту становить 72,97 гривень) та 8 доларів США (що станом на 22.09.2017 в еквіваленті на національну валюту становить 209,89 гривень).
Внаслідок нападу потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівого стегна, різаної рани лівої долоні, забійно -рваної рани спинки носа, які відповідно до висновку експерта № 1399/1431 від 29.11.2017 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії предмету, що має ріжучі чи колюче-ріжучі властивості (рана стегна та долоні) та дії тупого твердого предмета (рана носа). Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 свідчать про травматичні дії в ділянку обличчя, лівої долоні та лівого стегна, що за механізмом утворення не суперечать відображеному у матеріалах кримінального провадження за показами ОСОБА_4 (протокол допиту від 22.09.2017), ОСОБА_7 (протокол допиту від 22.09.2017), тобто могли виникнути від ударів «ножом» в ділянку лівого стегна і лівої кисті та удару «кулаком» в обличчя.
Згідно висновку експерта № 6375-6376/17-21 від 10.11.2017 на момент скоєння злочину вартість барсетки торгової марки «Nobel», серії «Creation», складала 581,25 гривень, вартість гаманця (портмоне) торгової марки «Jacob», серії «Genuine» складала 147,00 гривень.
Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4 611,11 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, що передбачений ч.1 ст. 187 КК України не визнав, суду показав 19.09.2017 він разом із потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7 ,були у м. Вінниця в магазині, де оформили кредит на потерпілого- пральну машинку , потім вони роз`їхались.
22.09.2017 у денну пору доби , до нього прихав ОСОБА_7 , плакав, казав , що його побили ОСОБА_8 та його друг ОСОБА_9 , забрали у нього паспорт, тому він прийшов до нього пожалітися. Тоді він вирішив разом поїхали до ОСОБА_4 додому розібратися що сталося, адреси він не пам`ятає; потерпілий був сам дома, який після розмови , вони забрали у нього паспорт ОСОБА_7 , та усі втрьох поїхали разом на таксі в магазин «Фокстрот» м. Вінниці знову брати кредит на телевізор. По дорозі на Барському шосе в сторону с. Медвеже Вушко Вінницького району у них на вулиці виник конфлікт, через те, що ОСОБА_4 обманув ОСОБА_7 на гроші при оформлені кредиту, оскільки куплену пральну машину завезли потерпілому до дому, але потерпілий при цьому мав би за неї віддати 6 000 гривень свідку ОСОБА_7 , оскільки цей кредит був оформлений на свідка, але потерпілий грошей не віддав.
В автомобілі їх було четверо: він з потерпілим сидів ззаду; попереду був водій таксі та ОСОБА_7 . Коли у нього з потерпілим розпочався словесний конфлікт, водій зупинив автомобіль, сказав їм вийти і розбиратися на вулиці, що вони і зробили. ОСОБА_4 сказав, що у нього не має грошей щоб віддати свідку ОСОБА_7 , тоді він ( обвинувачений) розлютився та вдарив потерпілого кулаком один раз в обличчя, на що потерпілий також вдарив його; після чого він з рукава куртки дістав ніж, який належав йому та вдарив ним ОСОБА_4 в ногу - вище коліна. Потім вони ще трохи побилися, і у потерпілого появилась рана на лівій долоні.
Вказав, що при бійці у ОСОБА_4 випала барсетка, в якій порвалась ручка, все з неї висипалось, однак , все залишилося на місці пригоди, та працівниками поліції було у подальшому вилучено. Він барсетку у потерпілого не виривав і грошей не забирав.
Вказав, що він першим вдарив потерпілого, щоб той не обманював людей. За яких обставин він порізав руку потерпілому не пам`ятає.
Після бійки він злякався,був у шоковому стані , тому відійшов від місця події приблизно на 0,5 км, приховуватися від поліції він не хотів; після чого , поліція затримала його на відстані 500 м. від автомобіля.
Він визнає, що наносив удари потерпілому , ножом , руками та ногами по тілу , кається у цьому , але барсетку він не виривав. Просив суд виправдати його, оскільки він розбій не вчиняв, а захищався від неправомірних дій потерпілого, який відмовився віддати гроші свідку, а він лише вступився за інваліда. Просить пробачення у потерпілого.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає , що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені ним кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог ст.ст.84, 85, 86, 87, 94 КПК України, підтверджується наступними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у даному кримінальному провадженні:

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 22.09.2017 до нього приїхав обвинувачений та казав , що він хоче взяти в кредит телевізор , але йому не вистачало коштів, на що він ( потерпілий) йому відповів, що у нього є гроші в сумі 3 600 гривень. Після чого, обвинувачений сказав йому, що їм потрібно терміново ще забрати якусь дівчину з ОСОБА_10 , оскільки на вулиці лив дощ , а потім вже поїхати взяти кредит в Мегамолі м. Вінниці. Він викликав таксі, з ним в автомобілі ( ДЕО з шашечкою) був ще водій, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . По ходу, обвинувачений його попросив купити йому води, коли він її купував, то обвинувачений побачив, що у нього в барсетці є гроші, оскільки він розплатився за «Cola». Після чого, вони продовжили рух. По дорозі ОСОБА_6 різко став агресивний, кричав, потім дістав ніж і сказав, щоб той віддав йому гроші. Він не погодився, сказав , що віддаст гроші не йому, а ОСОБА_7 , оскільки він є особою з інвалідністю, тому йому його стало шкода, але обвинувачений заперечив і сказав, щоб він( потерпілий) відав гроші саме йому. Коли він повторно відмовив, то ОСОБА_6 вдарив його кухонним ножом в ліву ногу в область стегна. Після нанесеного йому удару ножом він відкрив на ходу дверцята та вискочив з автомобіля, а обвинувачений побіг за ним , почав його бити ногами по тілу, після як він піднявся , то обвинувачений розрізав ножом йому руку та зачепив носа, а після вихопив в нього з під руки барсетку, та сів в автомобіль. Він (потерпілий), щоб зупинити його , став перед автомобілем, а водій почав їхати на нього, бо так сказав йому ОСОБА_6 . Потім почали зупинятися автомобілі на автодорозі, бо він був увесь в крові і порізаний; підбігли інші водії. Побачивши це ОСОБА_6 вибіг з автомобіля і втік в ліс-чагарники, барсетку викинув біля автомобіля.

Зазначив, що в барсетці у нього було два гаманця, один ( коричневий) йому віддали працівники поліції, один ( чорний) забрав обвинувачений, в якому були кошти в сумі 3600 гривень,10 злотих та 8 доларів США. Потім приїхала поліція та швидка допомога, хто викликав їх, він не знав, напевно водії, які зупинялися.

Вказав, що пасажири, які сиділи в автомобілі в конфлікт не втручалися, не розбороняли їх , просто сиділи мовчки.

Суду зазначив, що обвинувачений побачив у нього в барсетки грошові кошти, коли ОСОБА_6 попросив його купити йому води, купив колу. Вважає, що ОСОБА_6 коли просив його заїхати на таксі за дівчиною, яка його чекає на Барському шоссе, це було приводом для ОСОБА_6 викрасти у нього гроші, які він побачив до цього.

Зазначив, що шкоду йому не відшкодовано обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні показала, що вона є лікарем ШМД, яка приїжджала безпосередньо на місце вчинення злочину 22.09.2017 на дорогу сполученням м. Вінниця м. Бар, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району та надавала потерпілому першу медичну допомогу. Обставини вчинення злочину та нанесення тілесних ушкоджень їй відомо лише зі слів потерпілого та інших двох чоловіків, які говорили зовсім різні історії. Потерпілий розповідав, що його чоловік поранив ножом в ногу бо хотів заволодіти його барсеткою з грошима. Медичну картку потерпілого ОСОБА_4 вона заповнювала, нею були зафіксовані тілесні ушкодження даної особи - різана рана лівого стегна в нижній частині, забійна рана носа, була носова кровотеча. В картці про порізані долоні зафіксовано не було. З нею в бригаду медичної допомоги входило два фельдшера і лікар. Людини, яка поранила потерпілого на місці не було. Ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у потерпілого виявлено не було .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що є другом ОСОБА_6 , якого він вважає невинуватим, оскільки він захищав його перед потерпілим, який його обманув на гроші при оформлені кредиту. Суду показав, що до події 22.09.2017, точної дати він не пам`ятає, він вирішив взяти у Мегамолі мобільний телефон у кредит , разом з ним в той день були і ОСОБА_6 і ОСОБА_4 . Він особисто підписав договір кредиту у працівника банку на телефон, але при виході з магазину виявилося , що йому замість телефону видали пральну машинку. На місці по даному факту ні працівнику банку ні працівнику магазину він не повідомляв, до правоохоронних органів з цього приводу він також не звертався. Дану машинку загрузили в машину та везли до потерпілого до дому. У подальшому інший чоловік ПІБ якого він не знає, по прозвищу « Ванно», який є знайомим потерпілого, забрав у нього паспорт, побив його та закрив його у квартирі, але він через балкон вибрався на вулицю та прийшов до ОСОБА_6 до дому на допомогу. Після чого 22.09.2017 , він разом із ОСОБА_6 прийшли до потерпілого щоб останній повернув йому гроші, але грошей він не отримав, а вони у трьох вирішили поїхати до магазину знову оформити кредит. Потерпілий викликав такси. У машині їх було четверо: водій, він , сів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_6 з ОСОБА_4 сили позаду. По ходу руху машини, він почув конфлікт між ОСОБА_6 з ОСОБА_4 в ході якого ОСОБА_6 просив відати йому ( свідку) гроші за попередній кредит який він ( свідок) оформив на себе, повернувшись до них він побачив, як ОСОБА_4 тримає у руці ніж, який раніше він бачив на столі у квартирі ОСОБА_4 , яким ОСОБА_4 замахується на ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 став себе захищати вирвав цей ніж на встромив його у ногу ОСОБА_4 . Після чого машину зупинилася і ОСОБА_6 витягнув ОСОБА_4 з машини, після чого став наносити удари, після чого стали зупинятися інші машини, ОСОБА_6 зупинився та покинув місце пригоди. Після чого приїхала швидка допомога, поліція . Суду зазначив, що він не чув щоб ОСОБА_6 у потерпілого вимагав віддати гроші для себе, а ОСОБА_6 просто вступився за нього, оскільки він попросив у ОСОБА_6 на допомогу.

Також винуватість обвинуваченого підтверджується наступними документами та висновками експертів:

-рапортом інспектора поліції про отримання телефонограми 22.09.2017 о 15.35 год., в якому міститься інформація про те, що чоловіка викинули з автомобіля «Daewoo» НОМЕР_1 , який рухався на трасі до м. Жмеринка, одну особу затримали, автомобіль знаходиться на місці не доїжджаючи до с. Медвеже Вушко Вінницького району; (Т.1 ,а.с.245);
-рапортом інспектора поліції про отримання телефонограми 22.09.2017 від бригади ШМД, в якому міститься інформація про те, що в приймальне відділення поступив ОСОБА_4 для надання медичної допомоги з тілесними ушкодженнями у вигляді різані непроникаючі рани лівого стегна та лівої долоні, забій носа, які йому наніс знайомий по Барському шосе, біля повороту на с. Медвеже Вушко Вінницького району ( Т.1 а.с.246);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.09.2017, якого установлено, що потерпілий ОСОБА_4 звернувся до органів поліції з заявою про вчинення злочину щодо нього маловідомої особи на ім`я « ОСОБА_9 », який 22.09.2017 близько 16.00 год. на автодорозі, поблизу с. Медвеже Вушко наніс йому тілесні ушкодження , заволодів його коштами в сумі 3 600 гривень, 5 доларів США, 2 долари США, 1 доллр США та 10 злотих ( Т.1 а.с.247);
-витягом з кримінального провадження №0001067, з якого установлено, що 22.09.2017 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 внесені відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_6 відносно нього 22.09.2017 близько 16:00 год. кримінального злочину; правова кваліфікації за ч.1 ст. 187 КК України (Т.1 а.с.243-244);

-протоколом огляду місця події від 22.09.2017 з фототаблицею складеного в присутності понятих, з якого видно, що місцем події є автодорога «м. Бар - м. Вінниця» М 21 на узбіччі дороги наявні автомобілі марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору за ним на узбіччі наявний автомобіль «Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору. Узбіччя даної дороги знаходиться поблизу с. Березина Вінницького району. Поруч авто «Ланос», працівники поліції привели гр. ОСОБА_6 , при поверхневому огляді в правій кишені синьої кофти наявний згорток паперу з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані схожу на коноплю також наявні ножиці маленькі. На відстані біля 50 м в напрямку м. Вінниця з лівої сторони наявна дорога, що веде на поле шириною біля 20 м встелена камінням на узбіччі даної дороги з лівої сторони наявна смужка чорної тканини 20 см в салоні автомобіля «Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 під сидінням водія наявний кухонний ніж довжиною леза біля 13 см з коричневою ручкою , довжиною біля 10 см поруч наявний гаманець коричневого кольору з надписом «Jacob» на змійці в середині 3 картки банківські Приватбанк, «VISA GOLD», «REEBOK», картки «EVRO STEEL SHOP», «Metro», «Апельсин», «Шик і блиск», купюра 2 долари США. На узбіччі дороги на відстані біля 55 м в напрямку м. Вінниці наявна порожня пляшка з під напою «Coca cola» 0,33 ml, порожня. В лівій кишені кофти синього кольору в ОСОБА_6 при поверхневому огляді наявні: мобільний телефон «Sony Erricson», сім карта НОМЕР_3 картка НОМЕР_4 та телефон «Samsung» червоного кольору з сім картою НОМЕР_5 ІМЕІ НОМЕР_6 , посвідчення водія категорії В, Cl, С на ім`я ОСОБА_12 , АВВ НОМЕР_7 лист ОСОБА_13 картка водія на ім`я ОСОБА_14 , лист з надписом ОСОБА_15 НОМЕР_8 , картка «VISA GOLD» Приватбанку НОМЕР_9 , картка НОМЕР_10 , Universal картка з заповідями, картка «Київстар» НОМЕР_11 пластикова основа без сім карти рекламна візитка Куплю горіхи НОМЕР_12 . Під час огляду виявлено: частину смужки від барсетки поміщено в спецпакет НПУ ГСУ №4265119, мікрооб`єкти з сидіння авто «Ланос» в спецпакет МВС Експертна служба №3659698; запаховий слід з сидіння автомобіля «Ланос» в спецпакет МВС Експертна служба №3659699, ніж з запаховим слідом з салону авто «Ланос» в спецпакет НПУ ГСУ № 4265118, ножиці з кишені правої кофти ОСОБА_16 в спецпакет №3659700, речовина рослинного походження в спецпакет МВС Експертна служба №3659697, скляна пляшка «Coca cola» спецпакет Україна Національна поліція №0004889, гаманець з салону авто з вмістом картками Приватбанку, «REEBOK», купюра 2 долара США, картки «VISA GOLD», «EVRO STEEL SHOP», «Шик і блиск», «Metro», «Апельсин», в спецпакет НПУ ГСУ №4265116 (Т.2 а.с.86-96);
- протоколом огляду місця події від 22.09.2017 з фототаблицею складеного в присутності понятих, з якого установлено, що предметом огляду була чорного кольору сумка барсетка зовні шкіряна з надписом Норел наявні металевий замок 4 великих відділення на 5 маленьких відділень наявні 2 змійки металеві які зачиняють 2 кишені на задній частині сумочки наявна кишеня на змійці із ватною паличкою, в середині з зовнішньої сторони наявне пошкодження шкіри у вигляді розриву біля 5 см під розривом наявне пошкодження тканини поруч ручка кулькова з ковпачком синього кольору та кишеню із змійкою інші кишені порожні (Т2 а.с.83-85).

-висновком експерта № 1399/1431 від 14.11.2017, відповідно до якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження: різана рана лівого стегна, різана рана лівої долоні; забійно-рвана рана спинки носа. Вказані ушкодження у ОСОБА_4 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад, по давності утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення судово- медичної експертизи - 22.09.17р. Названі тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли від дії предмету, що має ріжучі чи колюче-ріжучі властивості (рани стегна та долоні) та дії тупого твердого предмета (рана носа). Більш детально визначитись щодо індивідуальних особливостей травмуючих предметів, за наявними даними неможливо, оскільки морфологічні особливості ран в медичній карті відображені неповно, а на час проведення експертизи відбулось їх загоєння. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 свідчать про травматичні дії в ділянку обличчя, лівої долоні та лівого стегна, що за механізмом утворення не суперечить відображеному у матеріалах кримінального провадження за показами ОСОБА_4 (протокол допиту від 22.09.17р.), ОСОБА_7 (протокол допиту від 22.09.17р.), тобто могли виникнути від ударів «ножем» в ділянку лівого стегна і лівої кисті та удару «кулаком» в обличчя. Характер (рани) тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 передбачає зовнішню кровотечу після їх спричинення (Т.1 а.с.11-12);
-копією карти виїзду бригади екстреної медичної допомоги № 17088388 від 22.09.2017 з якої видно, що бригаду ШМД 22.09.2017 було викликано на вул. Барське шосе, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району для надання медичної допомоги ОСОБА_4 , у якого, після огляду були наявні травми - різана рана лівої долоні, лівого стегна в нижній ділянці, забійна рана носа ( Т.2 а.с.39);
-випискою із медичної карти МКЛ ШМД м. Вінниця амбулаторного ( стаціонарного) хворого ОСОБА_17 , відповідно до якої він був направлений на стаціонар в хірургічне відділення з тілесними ушкодженнями у виді різаних ран лівого стегна, лівої долоні, забій носа (Т.2 а.с.3);

-протоколом отримання зразків для експертизи від 23.11.2017, згідно якого у ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_18 за згодою обвинуваченого у нього було відібрано зразки крові ( Т.1 а.с.14);

-висновком експерта № 323 від 30.11.2017 , відповідно до якого зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений з поверхні руків`я ножа - наявний та придатний для ідентифікації особи. Зразок запаху вилучений з крові відібраної у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - наявний та придатний для порівняльної ідентифікації. В ході дослідження, при порівнянні зразку запаху вилученого з крові відібраної у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі зразком запаху вилученим при огляді місця події з поверхні руків`я ножа - встановлено що вони мають спільне джерело походження (Т.1 а.с.16-27);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 проведеного за участі ОСОБА_4 з приводу відтворення та уточнення події, яка сталась 22.09.2017 близько 16.00 год. на узбіччі дороги сполученням м. Вінниця м. Бар, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області та відеозаписом, який проводився під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 , який записаний на ДВД диск (а.с.Т.2 а.с.40-42);
-висновком судово-товарознавчної експертизи від 09.11.2017 № 6375/6376/17-21, відповідно до якого ринкова вартість гаманця (портмоне) торгової марки «Jacob» серії «Genuine Leather», барсетки торгової «Nobel» (в постанові - «Norel» серії «Creation», при умові цілісності, з урахуванням зносу, станом на 22.09.2017 склала 728,25 гривень) (Т.2 а.с.5-8);

-постановою про визнання речових доказів від 23.09.2017, з якої убачається, що речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано: ножиці (упаковано до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 3659700); кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору (упаковано до спеціального пакету Національної поліції України № 4265118); гаманець коричневого кольору марки «Jacob», всередині якого знаходилися картки «Приватбанк», «VISA GOLD», «REEBOK», «EURO STYLE SHOP», «METRO», «Апельсин», «Шик і блиск» та грошова купюра номіналом 2 долари США (упаковано до спеціального пакету Національної поліції України № 4265116); чорну сумку марки «Norel» (упаковано до спеціального пакету Національної поліції України № 0004061) ( Т.1 а.с.249);

-заявою сестри потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_19 проте, що вона добровільно надає органам поліції для проведення слідчих дій чорну сумочку, яка належить її брату ( ОСОБА_4 ) ( Т.1 а.с.248);

-розпискою потерпілого ОСОБА_4 про отримання ним на відповідальне зберігання від слідчого гаманця коричневого кольору торгової марки «Jacob», з банківськими картками; барсетки торгової марки «Nobel», чорного кольору та ручки до вказаної барсетки ( Т.2 а.с.10).

За загальним визначенням розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту скоєння самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Наявність додаткового безпосереднього об`єкта дає підстави для розмежування складів злочину, як у цьому випадку розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, мета якого намір одразу подолати опір потерпілого й попередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою розбою.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

За змістом п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23, статей 91, 94 КПК суд надає оцінку доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження обвинувачення лише на підставі їх безпосереднього дослідження.

Таким чином, повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши і оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точи зору достатності на взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність стороною обвинувачення в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого у вчиненні ним розбою, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.187 КК України.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Суд не бере до уваги та вважає хибними: доводи обвинуваченого та захисту про те, що ОСОБА_6 не скоював злочин, передбачений ч.1 ст. 187 КК України, а завдав він удари ножом та тілесних ушкодження потерпілому оскільки потерпілий не погодився повертати грошові кошти свідку , отримані ним шахрайським шляхом ; доводи захисника викладені у його письмовій промові у судових дебатах, де він посилається на дані протоколу огляду місця події та додані до нього фото салону автомобіля, вилучених речей, різниці у фотокартках - з відсутністю та наявністю коврика, ножа, ганця в салоні автомобіля, а також доводи про те, що при фіксації слідчої дії здійснювалося штучне освітлення ( спалах) ,який є неприродним для даної пори року, оскільки вони в ході судового розгляду не навели суду жодного переконливого і аргументованого доводу, що ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленого обвинувачення.

Суд також оцінює критично і пояснення свідка ОСОБА_7 , який є другом обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні , оскільки вони є неспроможними , та такими які суперечать іншим вище приведеним доказам, та є такими, що не відповідають фактичним обставинам цього кримінального провадження.

Зокрема, таким письмовим доказом, який спостовує покази свідка , є висновок судово- медичної експертизи № 1399/1431 , в якому зазначені пояснення свідка ОСОБА_7 від 22.09.2017 дані ним на досудовому розслідуванні, в яким він пояснював що між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, цитата : « я побачив, що ОСОБА_9 наніс удар кулаком по обличчя ОСОБА_20 , я помітив що в руці Івана ніж, ОСОБА_9 ножом наніс декілька ударів ножом по тілу останнього» ( Т.2 а.с.12)

Також, пояснення свідка про належність ножа потерпілому , спростовуються показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , які він надав безпосередньо в судовому засіданні, та пояснював що ніж належить йому.

Також суд вважає хибним посилання захисника на суттєві розбіжності між показаннями потерпілого наданим ним в судовому засіданні та в ході проведення з ним слідчого експерименту 29.11.2017 , а саме в частини розміру наявних у нього в день подій грошових коштів, зокрема , в ході слідчого експерименту потерпілий зазначив, що у нього обвинувачений вкрав барсетку з грошовими коштами 2600 грн., суд не вважає що наявні розбіжності у цих поясненнях є суттєвими, та такими що є належним та допустимим доказом висунутої версії захисту в судовому засіданні 10.02.2020, про те, чи були взагалі у потерпілого у день події гроші.

Оскільки, в ході проведення слідчого експерименту, потерпілий на його початку зазначив, що видно з відеозапису, що 22.09.2017 ОСОБА_6 у нього запитував скільки грошей у нього є , на що він відповів що є 3000-4000 грн. ( 0.05.20 секунд ), а на запитання слідчого потерпілий відповів що у чорному гаманці в нього було 2600 грн., 10 злотих та 8 доларів США ( 0.09.05 секунд) , при чому також на запису зафіксовано , як слідчий не дослухав повну відповідь потерпілого на поставлене питання).

Отже, не визнання обвинуваченим своє вини у вчиненні даного злочину суд розцінює їх, як обраний ОСОБА_6 спосіб свого захисту, та бажання останнього уникнути кримінальної відповідальності та вважає, що всі вищевказані судом докази є належними і допустимими відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України, так як підстави недопустимості доказів вказані в ст. 87 КПК України суду захистом не надані .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує особу винного, який не одружений; на час затримання не працював; має постійне місце мешкання; за місцем проживання характеризується негативно; не є особою, з інвалідністю; раніше судимий, вчинив даний злочин в період випробувального терміну ; у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Обставин, відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, відповідно до ст.67 КК України, яка є обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Також суд враховується негативні наслідки , що настали для потерпілого , також характер вчиненого обвинуваченим кримінального злочину , його ставлення до злочину, відсутність щирого каяття, невжиття заходів до відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди на користь потерпілого, а також , думку потерпілого щодо суворості покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Крім того, судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_6 24.05.2017 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробування протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців .

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», так само враховує характер, ступінь тяжкості і суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, характеристику за місцем його проживання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини , що обтяжує його покарання , суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, та вважає доцільним призначити обвинуваченому міру покарання передбачену санкцією статті, яка пов`язана з позбавленням волі, із застосування положень ч.1 ст. 71 КК України.

10.02.2020 через канцелярію суду потерпілий ОСОБА_4 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив суд прийняти дану позовну заяву до спільного розгляду із кримінальним провадженням; визнати його- цивільним позивачем, а обвинуваченого -цивільним відповідачем та стягнути з ОСОБА_6 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3859 гривень та 1000 гривень- витрати на правову допомогу.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.02.2020 цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 , який подано до суду 10.02.2020- повернуто потерпілому разом із доданими до нього документами.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України , з обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави, за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта № 6375-6376/17-21 від 10.11.2017 року в сумі 198 гривень, за проведення судово-одорологічної експертизи, відповідно до висновку експерта №323 від 30.11.2017 в сумі 3 718 гривень, що разом становить 3 916 гривень, оскільки дані витрати підтверджені письмовими доказами, що перебувають в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів по даному провадженні вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: скасувавши застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2017, накладений на майно, яке було вилучено 22.09.2017, під час огляду місця події, на узбіччі дороги сполученням Вінниця-Бар, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, а саме: частину барсетки, ножиці, кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору (довжина леза близько 13 см, довжина рукоятки близько 10 см), гаманець коричневого кольору марки «Jacob», всередині якого знаходилися картки «Приватбанк», «VISA GOLD», «REEBOK», «EURO STYLE SHOP», «METRO», «Апельсин», «Шик і блиск» та грошова купюра номіналом 2 долари США, чорну сумку марки «Noreb», при цьому ножиці, які упаковано до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 3659700, кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору, який упаковано до спеціального пакету Національної поліції України № 4265118 необхідно знищити; гаманець коричневого кольору марки «Jacob», всередині якого знаходилися картки «Приватбанк», «VISA GOLD», «REEBOK», «EURO STYLE SHOP», «METRO», «Апельсин», «Шик і блиск», грошова купюра номіналом 2 долари США, чорну сумку марки «Norel», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.
Як роз`яснено у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», згідно із рішенням ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», в якому, зокрема, зазначено таке: «Законність тримання заявника під вартою з 15.10.2001 до 04.08.2003 п. 74 «Суд вважає, що за відсутності чіткого положення, яке встановлювало б правило, коли і за яких умов взятий під вартою на стадії досудового розслідування має далі триматися під вартою на стадії судового розслідування, такий стан не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей п. 1 ст. 5 Конвенції. Суд також повторює, що практика, яка склалася в умовах прогалин законодавства, коли особа може перебувати під вартою без визначення певного строку тримання, без конкретного правового положення або судового рішення, сама по собі суперечить принципу правової визначеності і захисту від свавілля, які є загальною ідеєю Конвенції принципу верховенства права (див. справу «Барановський проти Польщі») № 28358/95, п. п. 55-56, ЄКЛП 2000-III, та справу «Кавка проти Польщі» № 25874/94 п. 51, від 09.01.2001, справу «Фельдман проти України», № 76556/01 та № 3877904, п. 73 від08.04.2010)». У п. 75 цього ж рішення вказано, що хоча національний суд 15.10.2001 прийняв рішення про попереднє ув`язнення заявника, він не визначив подальший строк тримання під вартою і жодним чином не обґрунтував своє рішення. Це призвело до стану невизначеності підстав перебування заявника під вартою після цієї дати. У зв`язку з цим Суд нагадує, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 (див. справа «Соловей і Зозуля проти України», п. 76, від 27.11.2008).

Аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже з врахуванням роз`яснень, викладених у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою», при вирішенні питання що належить вчинити із заходами кримінального провадження,- обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на думку суду слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.369-371,373-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2017 за ч.1 ст. 185 КК України та остаточне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на п`яти років .

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання з 22.09.2017 .

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта № 6375-6376/17-21 від 10.11.2017 року в сумі 198 гривень, за проведення судово-одорологічної експертизи, відповідно до висновку експерта №323 від 30.11.2017 в сумі 3 718 гривень, що разом становить 3 916 ( три тисячі дев`ятсот шістнадцять) гривень.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2017 року, накладений арешт на майно, яке було вилучено 22.09.2017, під час огляду місця події, на узбіччі дороги сполученням Вінниця-Бар, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, а саме: частину барсетки, ножиці, кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору (довжина леза близько 13 см, довжина рукоятки близько 10 см), гаманець коричневого кольору марки «Jacob», всередині якого знаходилися картки «Приватбанк», «VISA GOLD», «REEBOK», «EURO STYLE SHOP», «METRO», «Апельсин», «Шик і блиск» та грошова купюра номіналом 2 долари США, чорну сумку марки «Noreb».
Речові докази у даному кримінальному провадженні:
-ножиці, які упаковано до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 3659700, кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору, який упаковано до спеціального пакету Національної поліції України № 4265118 - знищити;

-гаманець коричневого кольору марки «Jacob», всередині якого знаходилися картки «Приватбанк», «VISA GOLD», «REEBOK», «EURO STYLE SHOP», «METRO», «Апельсин», «Шик і блиск», грошова купюра номіналом 2 долари США, чорну сумку марки «Norel», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому за належністю;
- відеозапис, який проводився під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 29.11.2017, який записаний на ДВД диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1