Справа № 539/1471/20
Провадження № 1-кс/539/443/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. Лубни
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням в якому просить: накласти арешт на майно, а саме: на 2 системних блока; 2 монітора комп`ютерних; 2 комп`ютерні клавіатури; 2 комп`ютерні мишки; холодильник; диван кутовий; 6 крісел; 8 стільців; 7 столів; 9 електричних подовжувачів; кошти в сумі 90 грн, вилучені 20.05.2020 року в ході проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Вилучене майно поміщено на зберігання до кімнати речових доказів при Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирській, 4 м. Лубни Полтавської області.
Також в клопотанні вказано, що в ході проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_8 від 18.05.2020 року.
В обґрунтування клопотання зазначено, що накладення арешту на дане майно, яке було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні необхідне для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, для збереження інформації та для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду вищезазначені речі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання з тих підстав, що в ньому викладені.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що клопотання слідчого повинно було бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а було подано через два дні. Крім того, таке клопотання повинно було бути розглянутим не пізніше двох днів з дня надходження його до суду. Також пояснив, що холодильник, диван кутовий, кріслі, стільці, столи взагалі не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що невідомі особи в м. Лубни Полтавської області, протягом тривалого періоду часу займаються діяльністю, пов`язану з організацією та наданням послуг грального бізнесу.
На підставі розпорядження Кабінету міністрів України № 1325-р від 20.12.2019 скасовано наказ Державного комітету з питань політики та підприємництва Міністерства фінансів України від 12.12.2002 № 128/1037 в частині діяльності розповсюджувачів лотерей та визначення поняття «Електронна система».
Незважаючи на це на території м. Лубни продовжують свою діяльність заклади з надання незаконних послуг у сфері грального бізнесу.
20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області проведено обшук нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за місцем незаконного заняття гральним бізнесом, було виявлено та вилучено: 2 системних блока; 2 монітора комп`ютерних; 2 комп`ютерні клавіатури; 2 комп`ютерні мишки; холодильник; диван кутовий; 6 крісел; 8 стільців; 7 столів; 9 електричних подовжувачів; кошти в сумі 90 грн, які були передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирська, 4, м. Лубни, Полтавської області, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Метою застосування арешту у цьому кримінального провадження є необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, зокрема проведення експертиз, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, суд не вбачає.
Крім того, відповідно до положень ст. 174 КПК України, вказаний вид заходу забезпечення може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження за умови відсутності у його потребі.
В той же час, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню в частині накладення арешту на холодильник, оскільки він не може бути доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя не погоджується із доводами представника володільця майна щодо того, що меблі не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вказані речі можуть бути пов`язаними із організацією та наданням послуг грального бізнесу.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ :
Накласти арешт на: 2 системних блока; 2 монітора комп`ютерних; 2 комп`ютерні клавіатури; 2 комп`ютерні мишки; диван кутовий; 6 крісел; 8 стільців; 7 столів; 9 електричних подовжувачів; кошти в сумі 90 грн, які поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирській, 4 м. Лубни Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 травня 2020 року.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1