КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 10 лютого 2020 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 березня 2020 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 8 108 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 кожного понеділка о 11 годині;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у співучасті в організації протиправного заволодіння частками учасників підприємства, шляхом вчинення правочинів із використанням підроблених документів, печаток підприємства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки підозра, пред`явлена ОСОБА_5 є необґрунтованою, а ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.
На думку апелянта, слідчий суддя в порушення покладених на нього законом обов`язків, формально вирішив клопотання слідчого, не обґрунтував своє рішення у передбачений законом спосіб, не послався на конкретні обставини та докази, що свідчить про упередженість, однобокість та незаконність судового розгляду. Зокрема, не взяв до уваги те, що склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 206-2 КК України, викладений у підозрі ОСОБА_10 , не підтверджується доданими слідчим матеріалами, а є формальним посиланням на норму кримінального закону.
Слідчим суддею безпідставно проігноровані доводи захисту про відсутність будь-якої шкоди, завданої, начебто, незаконними діями ОСОБА_10 , що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 206-2 КК України, а доданий до клопотання висновок експерта № 0212/19-1 від 02 грудня 2019 року щодо розміру шкоди не підтверджує заподіяні потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 збитки.
Окрім того, не враховано той факт, що використання підроблених документів підтверджується виключно показаннями потерпілих. Інших доказів, які доводять, що вказані у підозрі документи, а саме протокол загальних зборів учасників TOB «ОМОКС» від 02 квітня 2019 року № 02/04 та статут ТОВ «ОМОКС» (нова редакція) є підробленими за весь час досудового розслідування (з 29 травня 2019 року) слідством не отримано.
Також, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 страждає на хронічні захворювання, є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання, де мешкає із дружиною, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, інкримінований йому злочин не спрямований проти життя та здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Києво-Святошинським відділом поліції Головного управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 грудня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0006093, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2КК України.
08 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

21 січня 2020 року старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Києво-Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 55 700 040, 00 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року вказане клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 березня 2020 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 8 108 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думки прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з`ясовано що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Окрім того, при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності".

Разом з тим, враховуючи дані про особу підозрюваного, який страждає на хронічні захворювання, одружений, є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання в Київській області, раніше не судимий, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до нього винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 22 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
На думку колегії суддів, на даному етапі досудового розслідування саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього, процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого суддіКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 березня 2020 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 8 108 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

Негайно доставити ОСОБА_5 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити з-під варти.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 21 березня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1116/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_1