Номер провадження:1-кп/521/778/20
У Х В А Л А
22 січня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Захисник зазначив, що при зазначенні адреси місця вчинення злочину прокурором була припущена помилка та вказана адреса, яка не має відношення до подій, описаних в обвинуваченні, і знаходиться в іншому районі м. Одеси. У зв`язку з такою помилкою порушено підсудність, що в подальшому може стати підставою для скасування судового рішення за результатами розгляду справи.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачені підтримали клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, при цьому зазначив, що підсудність кримінального провадження була визначена Одеським апеляційним судом.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно за ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Він повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України, та містити, серед іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що, виходячи з суті цієї статті, має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Проте, як вбачається судом, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки викладені в ньому фактичні обставини містять очевидну помилку. Ця помилка робить обвинувачення не конкретним за змістом, оскільки тягне за собою явне протиріччя у визначенні місця скоєння злочину, тобто однієї зі складових об`єктивної сторони складу злочину.

Так, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів під час перебування на своєму робочому місці відділі митного оформлення № 3 митного посту «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС. Адресою цього робочого місця в обвинувальному акті вказано: м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 23.

Однак, ця адреса вказана помилково і не відповідає дійсній адресі відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, що фактично розташований по вул. Андрієвського, 2-а у м. Одесі.

За адресою ж, зазначеною в обвинувальному акті (м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 23) розташований відділ митного оформлення № 6, але щодо цього структурного підрозділу Одеської митниці ДФС жодних відомостей в обвинуваченні не зазначено.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному інтернет-сайті Державної фіскальної служби України, та наданої стороною захисту, адреса відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС: м. Одеса, вул. Андрієвського, 2-а (ар. 130).

Тобто, місцем вчинення злочину вказано митний пост № 3, а адресою цього ж місця вказано ту, яка не відповідає дійсності, і фактично є адресою митного посту № 6.

Про це ж було заявлено захисником ОСОБА_6 в заяві про визначення підсудності (ар. 68-69).

Зазначена помилка сторони обвинувачення призвела до того, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , є не конкретним за змістом і не зрозумілим, оскільки містить істотне протиріччя. Тобто обвинувачені є недостатньо інформованими про суть обвинувачення (в частині визначення місця вчинення злочину), від якого вони мають захищатися.

Більше того, у випадку виправлення прокурором зазначеної помилки місце вчинення злочину (м. Одеса, вул. Андрієвського, 2-а) буде визначено правильно на території Суворовського району м. Одеси, що потягне за собою зміну підсудності відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України.

Суд першої інстанції (Малиновський районний суд м. Одеси) у підготовчому судовому засіданні був інформований про зазначені обставини та про фактичну помилку в обвинувальному акті щодо місця вчинення злочину. Тому, навіть якщо припустити можливість виправлення цієї очевидної помилки прокурором в ході судового розгляду шляхом зміни обвинувачення, в подальшому, з урахуванням порушення правил підсудності, може бути піддана сумніву законність всіх судових рішень у справі.

Прокурор, заперечуючи проти повернення обвинувального акту для усунення недоліків, зазначив, що підсудність кримінального провадження вже була визначена Одеським апеляційним судом.

Дійсно, ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.12.2019 року підсудність кримінального провадження була визначена за Малиновським районним судом м. Одеси. Однак, приймаючи рішення, Одеський апеляційний суд виходив з того, що адреса місця вчинення злочину в обвинувальному акті була зазначена у межах територіальної юрисдикції Малиновського районного суду м. Одеси: вул. Новомосковська дорога, 23.

Суд першої інстанції не оспорює підсудність, визначену апеляційною інстанцією. Разом з тим суд вважає, що припущена у обвинувальному акті очевидна помилка, що тягне за собою певні правові наслідки, має бути виправлена. При цьому судом враховується практика Європейського суд з прав людини про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, оскільки деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (пункт 34 Рішення у справі Абрамян проти Росії від 09.10.2008 року).

Крім того, при ознайомленні з реєстром матеріалів досудового розслідування встановлено, що він також не відповідає вимогам, встановленим КПК України.

Так, у п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Ця норма є імперативною, а тому не передбачає можливості внесення інших даних або ж внесення не всіх даних, що відомі стороні обвинувачення.
Разом з тим встановлено, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування прокурором не в повному обсязі зазначено про прийняті процесуальні рішення та про осіб, які приймали рішення тощо.
Так у розділі ІІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» (ар. 56) відсутня інформація про запобіжні заходи, застосовані до обвинувачених, а також інформація про інші заходи забезпечення кримінального провадження, які застосовувались у цьому кримінальному провадженні. Відсутня інформація є суттєвою і підлягає внесенню до реєстру.
Суд вважає, що порушення кримінального процесуального закону, допущені стороною обвинувачення при складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, є істотними і такими, що тягнуть порушення права ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 291 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Повернути прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1