У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2679/20

№ 1-кс/183/776/20

20 травня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, вдови, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:
- 06.07.1999 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 03.02.2006 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнена 04.09.2009 року з Полтавської ВК №65 Дніпропетровської області умовно-достроково на не відбутий термін 7 місяців 2 дні,
- 17.02.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 30.11.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 24.04.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років з конфіскацією майна,
- 15.04.2019 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим терміном 2 роки 6 місяців позбавлення волі,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.185. ч.2 ст. 309КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та за участю слідчого ОСОБА_7 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 01 лютого 2020 року, приблизно 12 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи біля сміттєвого відра, що знаходився поблизу будинку №66 А по вул. Сучкова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачила на землі паперовий згорток, всередині якого знаходилася пробірка епіндорфа номінальною ємність 2,0 мл., яка визначала для себе, що всередині знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 лютого 2020 року, приблизно о 12 годині 07 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, знаходячись біля сміттєвого відра, що знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , підняла з землі паперовий згорток, всередині якої знаходилася пробірка епіндорфа номінальною ємність 2,0 мл., достовірно знаючи, що всередині пробірки знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, таким чином незаконно придбала наркотичний засіб опій ацетильований та поклала його до своєї лівої кишені куртки, та почала незаконно зберігати його, з метою особистого вживання, без мети збуту
Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізацію свого злочинного умислу, 01 лютого 2020 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , направилась до будинку АДРЕСА_2 . 01 лютого 2020 року, о 12 годині 13 хвилини, до чергової частини Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення від аноніму, який повідомив, що поблизу будинку №66 А по вул. Сучкова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , при собі зберігає наркотичну речовину.

01 лютого 2020 року виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлена ОСОБА_4 , яка знаходиться поблизу будинку №66 А по вул. Сучкова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області та відповідно до ст. 31, 32 Закону України «Про Національну поліцію», співробітники поліції підійшли до останньої з метою перевірки у неї документів, та запитали чи має при собі речі, обіг яких обмежений або заборонений, на що остання відповіла, що має, та в період часу з 12 години 50 хвилин до 13 години 02 хвилин ОСОБА_4 надала для огляду слідчому з лівої кишені своєї куртки пробірку епіндорфа, всередині якої був особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, масою 0,0285 г., який остання незаконно придбала та зберігала для особистого вживання, без мети збуту, який в подальшому вилучений слідчим.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07 березня 2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходилася поблизу приміщення харчового блоку, що розташований на території Новомосковської міської лікарні, розташованої за адресою: вул. Сучкова, 40, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачила велосипед марки «Україна» на якому знаходився гаманець всередині якого був мобільний телефон марки «Samsung» J2, модель SM-J250 FZDDSEK, імей НОМЕР_1 , золотистого кольору. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу приміщення харчового блоку, що розташований на території Новомосковської міської лікарні, розташованої за адресою: вул. Сучкова, 40, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, таємно викрала з вказаного велосипеду гаманець, всередині якого був мобільний телефон марки «Samsung» J2, модель SM-J250 FZDDSEK, імей НОМЕР_1 , золотистого кольору вартістю 1 657 грн.
Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна у розмірі 1 657 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 16 березня 2020 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, проходячи по вул. Гетьманська, 47, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, на обочині дороги, побачила на землі ін`єкційний шприц одноразового використання, градуйований на 2,0 мл, з голкою, в захисному ковпачку, яка визначала для себе, що всередині знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 березня 2020 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 проходячи по вул. Гетьманська, 47, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, на обочині дороги, побачила на землі ін`єкційний шприц одноразового використання, градуйований на 2,0 мл, з голкою, в захисному ковпачку, достовірно знаючи, що всередині вказаного шприца знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, таким чином незаконно придбала наркотичний засіб опій ацетильований та поклала його до своєї лівої кишені куртки, та почала незаконно зберігати його, з метою особистого вживання, без мети збуту
Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізацію свого злочинного умислу, 16 березня 2020 року, приблизно 14 годині 48 хвилин, ОСОБА_4 , направилась до будинку АДРЕСА_3 .

16 березня 2020 року, о 14 годині 51 хвилини, до чергової частини Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення від аноніму, який повідомив, що поблизу будинку АДРЕСА_3 , невідома жінка у руках тримає шприц з рідиною коричневого кольору.
16 березня 2020 року виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлена ОСОБА_4 , яка знаходиться поблизу будинку №47 по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області та відповідно до ст. 31, 32 Закону України «Про Національну поліцію», співробітники поліції підійшли до останньої з метою перевірки у неї документів, та запитали чи має при собі речі, обіг яких обмежений або заборонений, на що остання відповіла, що має, та в період часу з 15 години37 хвилин до 15 години 45 хвилин надала для огляду слідчому з лівої кишені своєї куртки ін`єкційний шприц одноразового використання, градуйований на 2,0 мл, з голкою, в захисному ковпачку, з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений опій ацетильований, масою 0,0759 г., який остання незаконно придбала та зберігала для особистого вживання, без мети збуту, який в подальшому вилучений слідчим.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 квітня 2020 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходилася у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , де побачила мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 8А Ocean Blue», що належить потерпілому ОСОБА_9 та в цей момент у останньої раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні кухні вказаної квартири, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно викрала зі кухонного столу зазначений мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 8А Ocean Blue», після чого з викраденим майном залишила місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2 924 грн. 03 коп.
Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінальних правопорушень обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 винною себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушеннях визнала, просить застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, та просить врахувати, що ОСОБА_4 , має міцні соціальні зв`язки з дитиною, має тяжкі захворювання, тому є всі підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту, підтримує позицію підозрюваної.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваної, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
19 травня 2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, що передбачає покарання у вигляді позбавлення, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, крім того підозрювана ОСОБА_4 неодноразово судима, у тому числі і за вчинення умисних, тяжких, корисливих злочинів, будучи судимою на шлях виправлення не стала, і в цей же час вона знову підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого, корисливого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 вчинила ряд злочинів в період відбування покарання з випробуванням за вироком суду від 15 квітня 2019 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, на шлях виправлення не стала.

Враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, та перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 матиме реальну можливість вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на неї обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 42040 грн. (20х2102), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченої, яка не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомила, на отримання доходу від якої вона утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваної.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 19 липня 2020 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо застосування ОСОБА_4 , запобіжного заходу домашнього арешту відмовити.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1