Справа № 216/7167/19
Провадження № 1-кс/216/1425/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0002068 від 23.11.2019 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке мотивовував таким.

Слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002068 від 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на пішохода), яка сталась 22 листопада 2019 року приблизно о 21.45 год. у темний час доби на регульованому пішохідному переході проїзної частини проспекту Гагаріна перед зупинкою громадського транспорту «ТРК Рудана» у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де ОСОБА_5 допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

15.05.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого й свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, проти задоволення клопотання слідчого категорично заперечували й просили відмовити в застосуванні навіть такого запобіжного заходу, посилаючись на недостатню обґрунтованість підозри та недоведеність існування ризиків, оскільки жодних доказів на підтвердження їх наявності стороною обвинувачення не надано.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною 3 ст. 194 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002068 від 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15.05.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.

При цьому обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного криміналього правопорушення на даній стадії кримінального провадження підтверджується такими матеріалами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань цього кримінального провадження, висновком судово-медичної експертизи від 23 січня 2020 року № 37 про заподіяння потерпілому внаслідок ДТП тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, висновком автотехнічної експертизи від 29 квітня 2020 року № 19/104-17/1/4/129 про невідповідність дій підозрюваного під час керування автомобілем вимогам ПДР та їх причинний зв`язок з наїздом на потерпілого.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та наведених у клопотанні ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При цьому підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є особою похилого віку (майже 71 рік) і пенсіонером, який раніше не судимий, одружений, має двох повнолітніх дочок і трьох онук, які всі проживають разом з ним і його дружиною, одна з його дочок має статус одинокої матері, тому він надає матеріальну допомогу останній на утриманні своєї онуки, є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований і мешкає з родиною вже 26 років, а взагалі постійно проживає в місті Кривому Розі близько 46 років.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують з огляду на таке.

Положеннями статті 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, згідно з вимогами статті 184 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний у клопотанні про застосування запобіжного заходу навести обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також додати до цього клопотання копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, та перелік свідків, яких вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу.

Однак за змістом клопотання слідчого можна лише припустити, що єдиною обставиною, на підставі якої останній встановив заявлені ним ризики, є передбачене законом покарання за інкримінований підозрюваному злочин, без наведення при цьому будь-яких інших обставин, їх аналізу та відповідних висновків і без посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Водночас слідчим не додано до клопотання жодних доказів на підтвердження наявності ризиків, зазначених ним у клопотанні.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурор у судовому засіданні цих недоліків також не усунув і не надав слідчому судді належних, достатніх та переконливих доказів на підтвердження реального існування ризиків, заявлених ним щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому посилання прокурора на зміну підозрюваним своєї правової позиції, а саме первісних (зізнавальних) показань після залучення нового захисника та висунення нової версії події ДТП, як на обставину, що свідчить про спроби підозрюваного заплутати слідство й таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, не заслуговують на увагу, оскільки це є гарантованим правом особи на захист, зокрема взагалі відмовитись давати показання як одразу, так і в подальшому, і відповідає концепції права на справедливий суд праву не свідчити проти себе та презумпції невинуватості, у зв`язку з чим не може розцінюватись як неналежна процесуальна поведінка й достатня підстава для застосування до особи певного запобіжного заходу, оскільки це не відповідає меті його застосування.

Разом з тим всі заявлені стороною обвинувачення ризики спростовується слушними аргументами сторони захисту про відсутність будь-яких відомостей (навіть голослівних) стосовно неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, які хоча б з мінімальною вірогідністю могли свідчити про наміри чи спроби останнього ухилятися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілого чи свідків або перешкоджати слідству будь-яким іншим чином, протягом 6 місяців досудового розслідування.

Також слідчий суддя зважає на встановлені дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме його похилий вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, міцні соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема, наявність власного будинку, родини й утриманців, тривалість постійного місця проживання, перше притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність відомостей щодо спроб останнього будь-яким чином ухилятися від органів досудового розслідування з часу внесення відповідних відомостей до ЄРДР, які в своїй сукупності суттєво знижують ступінь ймовірних ризиків чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З огляду на все наведене вище слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що під час розгляду цього клопотання прокурором не доведено наявності обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки наведений стороною обвинувачення перелік передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків сам по собі не свідчать про об`єктивне існування таких ризиків без належного обґрунтування та підтвердження їх реальності відповідними доказами, тому підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 навіть найбільш м`якого запобіжного заходу відсутні.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до положень ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0002068 від 23.11.2019 року - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 25 травня 2020 року о 15.30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1