Дата документу 24.06.2020 Справа № 554/5613/20
Провадження №1-кс/554/8956/2020

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про визнання незаконним затриманням,
ВСТАНОВИВ:
23.06.2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо визнання його затримання незаконним.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_6 затримано з порушенням ст. 208 КПК України. Відповідно до протоколу затримання в поряду ст. 208 КПК України від 200.06.2020 року зазначено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас як підстава затримання ОСОБА_6 без ухвали судді вказано п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, згідно якого затримання можливо « якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин». Вважає, що за таких обставин затримання ОСОБА_6 є очевидно незаконним та містить ознаки ст. 371 КК України , а саме завідомо незаконне затримання. У зв`язку з цим просить визнати затримання ОСОБА_8 незаконним та негайно звільнити у залі суду.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 скаргу підтримали, просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Прокурор скаргу не визнав та просив відмовити у її задоволенні за необґрунтованістю. Прокурор вказав, що 21.06.2020 року на телефон «102» звернувся громадянин ОСОБА_9 , який повідомив, що його співробітниця ОСОБА_7 не вийшла на роботу. Коли він їй зателефонував, слухавку взяв чоловік, який назвався співмешканцем ОСОБА_7 та повідомив, що він її вбив. За вказаним викликом приїхала поліція, де на місце виявили труп ОСОБА_7 . Поліцейські, що прибули на місце вчинення злочину виходити з сукупності ознак, які свідчили про ознаки злочину, а саме було виявлено на підозрюваному плями бурого кольору, труп, інші ознаки вчиненого злочину. Саме з цього часу ОСОБА_6 вже був позбавлений можливості самостійно покинути місце, де працювала слідчо-оперативна група, проводилися слідчі дії. У зв`язку з цим була затримана особа, яка підозрювалася у його вчиненні. Подальші слідчі дії, які дали припускати, що злочин було вчинено за день до прибуття поліцейських. Вважає, що правоохоронні органи за даних обставин діяли у відповідності до вимог КПК, а саме виходячи з завдань кримінального провадження.

Слідча просила відмовити у задоволенні даної скарги, вважає затримання ОСОБА_6 законним, таким, що відповідає вимогам КПК.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розписку вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь - яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з - під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовується саме в таких випадках.

Стаття 206 КПК надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

При цьому як зазначає Верховний Суд у постанові від 27.05.2019 року у справі №766/22242/17, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Як вбачається з протоколу про затримання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був затриманий 21.06.2020 р. о 22.50 год. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

22.06.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0001515 від 21.06.2020 року.

Слідчий судді при вирішенні питання щодо перевірки законності дії при затриманні підозрюваного ОСОБА_6 виходить з фактичних обставин. що мали місце після прибуття поліцейськими за викликом на телефон «102». Слідчий суддя вважає, що після прибуття на місце події поліцейські виявили сукупність очевидних ознак про вчинення злочину, а саме на тілі, одязі ОСОБА_6 були плями бурого кольору, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_7 зі слідами насильницької смерті, плями бурого кольору у квартирі, що вказувало на те, що саме підозрюваний нещодавно вчинив злочин. При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що на момент затримання точно встановити час смерті не було можливості, оскільки для встановлення настання смерті громадянки ОСОБА_7 необхідно проведення ряду слідчих дій. На даний час проводиться експертиза, яка зможе встановити час вчинення злочину.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказували на те, що саме ця особа щойно, тобто нещодавно вчинила злочин, тому вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 був незаконно затриманийвідсутні підстави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 206-211, 278 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про визнання затримання незаконним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 30.06.2019 року о 17.05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1