Справа № 597/836/20
Провадження № 1-кп/597/68/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта повна загальна середня, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

встановив:

20 травня 2020 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці у приміщенні продуктового магазину ФОП ОСОБА_7 , що в с.Касперівці Заліщицького району Тернопільської області, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи існуючі у суспільстві норми та правила поведінки, в тому числі щодо нормальної роботи торгівельної діяльності магазину, діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, безпричинно висловлювався на адресу присутніх в магазині осіб нецензурними словами. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , рідні останнього вивели його на вулицю, однак він, не реагуючи на їхні прохання припинити протиправні дії, продовжуючи свої хуліганські дії, виражаючи явну зневагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моральності та добропристойності, зневажаючи громадський порядок, знаходячись біля вхідних дверей магазину з застосуванням фізичної сили почав намагатися відчинити двері та проникнути в середину приміщення, при цьому нецензурно висловлюючись в адресу присутніх в середині приміщення магазину ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які перешкоджали йому зайти в приміщення.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , знаходячись біля вхідних дверей зазначеного вище продуктового магазину, з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись в громадському місці, ігноруючи існуючі загальновизнані правила поведінки, моральності та добропристойності, зневажаючи громадський порядок, безпричинно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область лівого плеча, чим заподіяв останній фізичну біль. Надалі ОСОБА_3 правою ногою наніс один удар в область лівої ноги ОСОБА_6 . Після того схопив останню за волосся і почав тягнути на вулицю та наніс їй один удар лодонею лівої руки в область голови з правого боку. Вказані протиправні дії ОСОБА_3 були припинені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Умисними діями ОСОБА_3 було припинено діяльність магазину ФОП ОСОБА_7 з 19 години 40 хвилин по 20 годину 00 хвилин.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю - хуліганство

17 червня 2020 року між прокурором Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000106, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.296 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст.296 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.
Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 17 червня 2020 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала надану нею письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості від 17.06.2020 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам статей 63, 75, 76 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення узгодженої сторонами угоди виду та міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 червня 2020 року між прокурором Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000106.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот пятдесят) гривень.

Речовий доказ компакт-диск CVD-R 700MB зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1