№707/647/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0001276 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , однак не маючого постійного місця проживання,
судимий за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 29.11.2019 року, близько 18 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та через вікно, шляхом розбиття шибки, проник до житлового будинку, звідки таємно (впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих), умисно (усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки), з корисливих мотивів, викрав особисте майно ОСОБА_9 , а саме мікрохвильову піч Clatronic моделі МWG 735 Р, сірого кольору, вартість якої згідно висновку експерта № 8/836 від 09.12.2019 року могла становити 1063,33 грн., та праску марки TEFAL Ultragliss Diffusion 85, модель FV4185, білого кольору вартість якої, згідно висновку експерта № 8/835 від 09.12.2019 року могла становити 630,00 грн., котрими розпорядився на власний розсуд, а саме переніс до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілому ОСОБА_9 збитків на загальну суму 1693,33 грн.
Він же, 07.12.2019 року, близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме у приміщенні кухні, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з власником вказаного вище будинку, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 не менше 5 ударів кулаками обох рук в область голови; не менше 6 ударів кулаками обох рук в область грудної клітки та живота, внаслідок яких ОСОБА_10 впав на підлогу животом до низу, а ОСОБА_7 за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, наніс ОСОБА_10 не менше 6 ударів по тулубу, зокрема по спині в області попереку, верхніх та нижніх кінцівках. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні кухні вказаного вище домоволодіння, наніс ОСОБА_10 не менше 4 ударів кулаками обох рук в область голови; не менше 6 ударів за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, в область грудної клітки та живота, внаслідок яких ОСОБА_10 впав на підлогу животом до низу, а ОСОБА_7 за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, наніс ОСОБА_10 не менше 5 ударів по тулубу, зокрема по спині в області попереку, верхніх та нижніх кінцівках. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні кухні вказаного вище домоволодіння, наніс ОСОБА_10 не менше 5 ударів за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, в область грудної клітки та живота, внаслідок яких ОСОБА_10 впав на підлогу животом до низу, а ОСОБА_7 за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, наніс ОСОБА_10 не менше 5 ударів по тулубу, зокрема по спині в області попереку, верхніх та нижніх кінцівках. Того ж вечора, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні кухні вказаного вище домоволодіння, в ході сварки з ОСОБА_10 , наніс останньому не менше 6 ударів в область грудної клітки та живота за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, внаслідок яких ОСОБА_10 впав на спину, після чого ОСОБА_7 перевернув ОСОБА_10 обличчям до підлоги та продовжив наносити тілесні ушкодження за допомогою металевого предмету, а саме кочерги, яку він тримав у правій руці, у кількості 6-7 разів в область попереку, верхніх та нижніх кінцівок.Так, згідно висновку експерта від 08.12.2019 року №03-01/1140 ОСОБА_7 завдав ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження:

суцільні зливні синці на тильній поверхні пальців правої кисті, які виникли від дії (дій) предмету (предметів), що володіє ознаками твердого тупого, могли виникнути протягом доби до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Виникнення таких синців можливе при самообороні (самозахисті); суцільний синець на тильній поверхні лівої кисті з переходом на тильні поверхні пальців, який виник від дії (дій) предмету (предметів), що володіє ознаками твердого тупого, міг виникнути протягом доби до смерті та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Виникнення такого синця можливе при самообороні (самозахисті);
травма лівого передпліччя у вигляді численних, місцями зливних, синців на зовнішній поверхні лівого передпліччя та по його ліктьовому краю, а також перелом лівої ліктьової кістки, яка виникла від дії (дій) предмету (предметів), що володіє ознаками твердого тупого. Така травма, за даними судово-гістологічної експертизи, могла виникнути в межах 40 хвили - З годин до смерті та носить ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Виникнення такої травми можливе при самообороні (самозахисті);
численні синці на обох стегнах та гомілках, які виникли від дії (дій) предмет (предметів), що володіє ознаками твердого тупого, могли виникнути протягом доби до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень;
синець на передній поверхні лівого колінного суглобу, який виник від дії (дій) предмету (предметів), що володіє ознаками твердого тупого, міг виникнути протягом доби до смерті та носить ознаки легкого тілесного ушкодження;
два довгастих садна по передній поверхні лівої гомілки та три горизонтально розташовані довгасті синці на зовнішній поверхні правого стегна, які виникли від дії якогось довгастого предмету, що володіє ознаками твердого тупого, могли виникнути протягом доби до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень;
численні садна на передній поверхні обох гомілок, які виникли від дії якогось предмету, що володіє ознаками твердого тупого, могли виникнути протягом доби до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень;
рана на передній поверхні правої гомілки, яка виникла від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого, могла виникнути протягом доби до смерті та носить ознак легкого тілесного ушкодження.
закрита травма тулуба у вигляді поширеного суцільного синця на задній поверхні тулуба (окрім поперекової ділянки) з переходом на зовнішні поверхні плечових суглобів та на зовнішні поверхні плечей і ліктьових суглобів; синця в проекції крижової кістки; поширених крововиливів в м`які тканини спини (окрім поперекової ділянки), переломів 4,5,6 ребер зліва , переломів 7,8 ребер справа , крововиливів у м`язи передньої черевної стінки, крововиливу у жирову клітковину серцевої сорочки та двобічного гемотораксу (наявність крові у плевральних порожнинах). Вказана травма виникла від неодноразової дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень ознакою небезпеки для життя. За даними судово-гістологічної експертизи давність такої травми складає в межах 40 хвилин - 3 годин до смерті. Трупні явища, які спостерігались на місці виявлення трупа та при експертизі трупа і морзі дають підставу вважати, що смерть могла настати близько 16-19 годин тому назад до експертизи трупа в морзі або в час наближений до вказаного. Крововилив в правий скроневий м`яз та крововилив у м`які покрови черепу і потиличній області виникли від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого. Давність їх виникнення, за даними судово-гістологічної експертизи, складає в межах 40 хвилин - і годин до смерті. Не виключається можливість виникнення крововиливу у м`які покрови черепу в потиличній області від падіння з положення стоячи з наступним ударом об твердий тупий предмет.
Окрім того, ОСОБА_7 , близько 22 годині 00 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме у приміщенні кухні, в ході розпиття спиртних напоїв, вирішив перевірити самопочуття ОСОБА_10 , який перебував у своїй кімнаті та скаржився на стан здоров`я, підійшов до ліжка, на якому знаходився ОСОБА_10 , та за раптово виниклим умислом на заподіяння смерті, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій і їх наслідки, долонями обох рук почав стискати органи дихання ОСОБА_10 до того моменту поки останній не припинив чинити опір, після чого з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, навмисно намагався видозмінити слідову картину на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме за допомогою кухонного ножа зрізав шкіряний покров обличчя та вирізав вушні раковини, корінь язика, під`язикову кістку, хрящі гортані, частину трахеї та стравоходу ОСОБА_10 та в подальшому виніс тіло ОСОБА_10 на вулицю.

Так, згідно висновку експерта від 08.12.2019 року №03-01/1140, такі дані експертизи трупа, як крововиливи під рогівки обох очей, які зазвичай виникають при механічних асфіксіях; рідкий стан крові, як ознака швидко наступившої смерті; наявність калових мас в ділянці анального отвору, що зазвичай буває при механічних асфіксіях; відсутність тканин на обличчі, в тому числі носу, вушних раковин, губ, повік; відсутність м`яких тканин на передній поверхні шиї, а також хрящів гортані, під`язикової кістки та кореня язика; дані судово-гістологічних експертиз та відсутність травматичних змін і захворювань, які б могли привести до смерті дають підставу вважати, що причиною смерті є механічна асфіксія. Такою асфіксією могла бути асфіксія від удавлення руками, яка є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя. Не виключається можливість поєднання таких механічних асфіксій, як удавлення руками та закриття отворів роту та носу.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у скоєних злочинах повністю, підтвердив обставини справи, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що мав умисел спочатку на нанесення тяжких тілесних укшоджень потерпілому, а потім на вбиство. Від показів по суті відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_7 у скоєних злочинах, та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 13 років позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.
Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, проте прокурор надав суду від ОСОБА_9 заяву про розгляд справи без його участі, відсутність претензій матеріального та морального характеру, призначення покарання на розсуд суду.

У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого ОСОБА_9 , так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру потерпілий не має.

Захисник просив визнати ОСОБА_7 винним у скоєних злочинах та призначити остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за:
ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло;
ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У судовому засіданні доведено, що спочатку ОСОБА_7 мав умисел саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , і після нанесення численних тілесних ушкоджень, потерпілий був живим, однак потребував медичної допомоги. За декілька годин, обвинувачений змінив наміри і вирішив позбавити його життя, на що свідомо вчинив дії, спрямовані на здавлення дихальних шляхів потерпілого та настання швидкої смерті від удавлення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Посилання сторони обвинувачення на таку обставину як щире каяття не знайшло свого підтвердження, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений кається. Інших обставин, які в порядку ст. 66 КК України пом`якшують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення обвинуваченим злочину повторно та у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого (відсутність каяття);

ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів (ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України) та особливо тяжких злочинів (ч. 1 ст. 115 КК України);
особливості й обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України: форму вини (прямий умисел), мотив (корисливий) і мету (власне збагачення), спосіб (проникнення до будинку через вікно, шляхом розбиття шибки), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (заподіяння матеріальних збитків потерпілому);
особливості й обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України: форму вини (прямий умисел), мотив (примусити особу «замовчати», тобто бути пасивною, безпорадною, безтямною, завдати болю, страждань) і мету (заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень), спосіб (нанесення численних ударів потерпілому самостійно та за допомогою металевого предмету), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому);
особливості й обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України: форму вини (прямий умисел), мотив (позбутися людину, закінчити її життя) і мету (вбивство потерпілого), спосіб (удавлення долонями рук), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (смерть потерпілого);
суспільний інтерес дії ОСОБА_7 є зухвалими та шокуючими для суспільства і сьогодення, крім того, що останній повторно вчинив злочин проти власності, з корисливих мотивів, не бажаючи працевлаштуватись і законно отримувати дохід для забезпечення нормальних умов для існування, останній на фоні розпиття спиртних напоїв та суперечки з потерпілим, фактично протягом доби наносив йому численні удари у різні ділянки тіла, як самостійно, так за допомогою металевого предмету, а потім вирішивши позбавити ОСОБА_11 життя, удавив його долонями рук, що свідчить про його зневагу до людського життя та суспільства в цілому, а отже він є небезпечним для оточуючих;
поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: розуміння обвинуваченим наслідків своїх дій; ненадання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 ; намагання приховати злочин, шляхом знівечення обличчя потерпілого ОСОБА_10 ; невідшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_9 (повернення працівниками поліції викраденого не є добровільним відшкодуванням заподіяних збитків);

особу обвинуваченого: який визнав свою вину повністю у скоєних злочинах, на час скоєння злочинів має зняту судимість, однак наразі перебуває на іспитовому строці, згідно висновку судово-психіатричного експерта №50 від 29.01.2020 року є осудним, постійного місця проживання не має, не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧРР не перебуває, на лікуванні за період з 1983 року по теперішній час у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» не перебував.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений 05 березня 2020 року за вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та був звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» уразі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК ( 2341-14 ) остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2020 року слід виконувати самостійно.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Визначене судом покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Адже, справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода становить 1693,33 грн. Викрадене майно повернуто потерпілому.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 4553,29 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_7 залишити без змін, та продовжити строк його дії до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 121 КК України 6 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 115 КК України 11 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70, КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2020 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 рік - виконувати самостійно.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_7 залишити без змін, та продовжити строк його дії до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 , рахувати з дня його взяття під варту, тобто з 11.12.2019 року
Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

праску марки TEFAL Ultragliss Diffusion 85, модель FV4185, білого кольору, мікрохвильову піч Clatronic моделі МWG 735 Р, сірого кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому за належністю;
7 слідів папілярних узорів пальців рук, 2 дактилокарти на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумку чоловічу з тканини чорного кольору, на якій мається напис ТОLО, три кулькових ручки, записник та навушники чорного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити;
куртку темного кольору типу шкіряна, три металеві обгорілі предмети ззовні схожі на ніж та один металевий предмет ззовні схожий на ножиці, металевий предмет ззовні схожий на ніж рукоятка якого біло-синього кольору, сорочку за слідами РБК, предмет ззовні схожий на ніж рукоятка якого виготовлена з дерева, два змиви РБК, металевий предмет ззовні схожий на кочергу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знищити;
трудову книжку, що видана ім`я ОСОБА_10 , і зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області передати потерпілій ОСОБА_6 ;
клапті шкіри вилучені зі шлунку собаки в ході ОМП, що перебувають на зберіганні в архіві Черкаського бюро СМЕ знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 4553,29 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2