Ухвала
Іменем України
17 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 299/497/19

провадження № 51-6262 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягала їй у відмові в задоволенні клопотання про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000158 від 18 лютого 2019 року.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на підставіч. 4 ст. 399 КПК України.

У касаційній скарзі представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на ту обставину, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, що не узгоджується із вимогами ст. 309 КПК України. Водночас він зазначає про сформовані правові висновки: Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2017 року в справі № 5-142 кс (15) 17 та в постановах Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справах № 13 - 16 сво 18, № 13-19 кс 18, згідно із якими конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. В свою чергу, суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. 129 Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, обмежив його право на доступ до правосуддя. Також представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 зазначає про незаконність ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучені до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги та наданих йому повноважень, у зв`язку із чим Суд не дає оцінку доводам касаційної скарги представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо незаконності ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року, яка відповідно до ст. 424 КПК України не є судовим рішенням, яке може бути переглянуте в касаційному порядку.

Як передбачено вимогами п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, крім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Так, стаття 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Як правильно зазначено апеляційним судом, до передбаченого ст. 309 КПК України переліку не входить оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора.

Суддя апеляційного суду, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, застосував положення статті 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.

Крім того, доводи касаційної скарги представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про порушення апеляційним судом вимог ст. 129 Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства не заслуговують на увагу, оскільки, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Крім того, на думку Суду, враховуючи зазначені доводи скарги, правові висновки Верховного Суду України та Верховного Суду, викладені у їх рішеннях, не можуть застосовуватися у цьому провадженні, оскільки були прийняті з інших підстав.
Що стосується висновків у постановах від 23 травня 2018 року, зокрема у провадженні за № 13-19 кс 18, Верховний Суд розглядав правовідносини, які стосувалися питання щодо задоволення клопотання прокурора ухвалою слідчого судді про призначення в межах кримінального провадження позапланової комплексної перевірки на предмет дотримання в діяльності юридичної особи вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки і трудового законодавства. У справі за № 13 - 16 сво 18, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди апеляційної інстанції зобов`язані відкривати апеляційні провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок.
У постанові від 12 жовтня 2017 року Верховного Суду України, справа № 5 - 142 кс (15) 17, судом розглядались правовідносини, які стосувалися питання щодо відмови прокурором у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, задоволення ухвалою слідчого судді скарги на бездіяльність прокурора та зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Тому, доводи представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме безпідставної відмови у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, не заслуговують на увагу.
Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на вищевказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3