Справа №766/4123/20
н/п 1-кс/766/3894/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000099 від 20.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000099 від 20.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 2010 року по 01.04.2020 (встановити точні дати досудовим розслідуванням не надалось за можливе) ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за попередньою змовою,діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись злочинним умислом направленим на вчинення особливо тяжкого злочину, спрямованого на порушення конституційних прав людини - особисту волю, честь та гідність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України, і, бажаючи їх настання, здійснювали пошук та вербування соціально незахищених осіб, використовуючи їх уразливий стан під приводом обіцянок щодо надання житла та поліпшення побутових умов, а також що пропоновані умови заробітної плати значно поліпшать їх матеріальне становище, не повідомляючи їм свої реальні злочинні наміри, а саме примусову працю, у 2010 році (точна дата під час досудового розслідуванням не встановлена) знаходячись на території смт. Новотроїцьке Херсонської області ОСОБА_7 використовуючи обман та уразливий стан потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягав у відсутності в останнього постійного заробітку, завербував такого та перемістив його до свого рідного брата ОСОБА_9 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому останній примушував ОСОБА_8 , до праці, при цьому застосовував до потерпілого фізичну силу, яка виражалась у систематичному нанесені тілесних ушкоджень руками та ногами по всім частинам тіла, а також із застосуванням інших предметів. Експлуатація ОСОБА_8 продовжувалась до 01.04.2020.

Окрім цього, у 2013 році (точна дата під час досудового розслідуванням не встановлена) знаходячись на території смт. Новотроїцьке Херсонської області ОСОБА_7 використовуючи обман та уразливий стан потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягав у відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків та постійного заробітку, завербував ОСОБА_10 , та перемістив останнього з постійного місця проживання, до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,де в подальшому останній та його син ОСОБА_5 примушували ОСОБА_10 , до праці при цьому застосовували до потерпілого фізичну силу, яка виражалась у систематичному нанесені тілесних ушкоджень руками та ногами по всім частинам тіла, а також із застосуванням інших предметів. Експлуатація ОСОБА_10 продовжувалась до моменту коли він зміг здійснити втечу від ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а саме до 2015 року. До теперішнього часу потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні у туберкульозній лікарні м. Херсона.

Також, 27.09.2019 ОСОБА_5 , знаходячись на своєму автомобілі по типу мікроавтобус, білого кольору, марки «Nissan»(державні номерні знаки під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе) на трасі між селами Хощеве та Вільне, що знаходяться у Новомосковському районі Дніпровської області використовуючи обман та уразливий стан потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,що полягав у відсутності постійного заробітку, завербував останню та перемістив на вищевказаному транспортному засобі до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому останній та його батько ОСОБА_7 примушували потерпілу до праці, при цьому застосовували до останньої фізичну силу, яка виражалась у систематичному нанесені тілесних ушкоджень руками та ногами по всім частинам тіла. Експлуатація ОСОБА_12 , продовжувалась до 01.04.2020.

Окрім цього, восени 2019 року у другій половині дня (точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені)невстановлена досудовим слідством особа знаходячись на своєму легковому автомобілі (марка та державні номерні знаки під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе) у м. Миколаєві по вул. Кузнечна використовуючи обман та уразливий стан потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виражався у відсутності постійного заробітку та стійких соціальних зв`язків, завербував останнього та перемістив на автомобілі з м. Миколаєва до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де передав потерпілого ОСОБА_7 та його сину ОСОБА_5 яків подальшому примушували ОСОБА_13 до праці, яка полягала у виконанні робіт по господарству, при цьому застосовували до потерпілого фізичну силу, яка виражалась у систематичному нанесені тілесних ушкоджень руками та ногами по всім частинам тіла, а також із використанням тупих предметів. Експлуатація ОСОБА_13 , тривала до 01.04.2020.

Слідчий вказує, що 20.02.2020 до ЄРДР внесено відомості за № 0000099 про злочин, передбачений ч.2 ст.149 КК України.

21.04.2020 складено повідомлення про підозру та належним чином повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , циган, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

Слідчий зазначає, що на даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами:

1. Протоколом обшуку домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та звільнено три особи, яких обманним шляхом ОСОБА_7 та його син ОСОБА_5 перемістили до вищевказаного будинку та утримували проти їх волі, де у подальшому примушували останніх до праці та застосовували відносно них фізичну силу;

2. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , який показав, що він з 2008 року є безхатченком, постійного заробітку та стійких соціальних зв`язків не має, сам є жителем м. Миколаїв. Так, приблизно у листопаді 2019 року знаходячись у м. Миколаєві по вул. Кузнечна, до нього під`їхав на автомобілі темного кольору (іномарці) раніше невідомий йому чоловік та запропонував роботу на що потерпілий одразу погодився та сів до вищевказаного автомобіля після чого невідомий привіз ОСОБА_13 , та до смт. Новотроїцьке Херсонської області де їх зустрів невідомий раніше потерпілому чоловік циганської національності який представився ОСОБА_14 , який разом із своїм сином ОСОБА_15 у подальшому утримували потерпілого та інших осіб проти їх волі, примушували працювати та систематично спричиняли тілесні ушкодження;

3. Протоколом слідчого експерименту від 08.04.2020 за участю потерпілого ОСОБА_13 відповідно до якого останній коротко розповів про обставини скоєння відносно нього злочину, вказав на будинок в якому проти його волі утримували ОСОБА_7 та його син ОСОБА_5 , примушували до праці, а також продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;

4. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2020, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_13 в особі під номером №1 впізнав чоловіка, який згідно його показів представився як ОСОБА_15 і є сином ОСОБА_16 , які примушували його до праці, утримували проти його волі, а також систематично спричиняли тілесні ушкодження (під номером №1 зображений ОСОБА_5 );

5. Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , яка показала, що 27.09.2019 коли вона знаходилась на трасі між селами Хощеве та Вільне, що знаходяться у Новомосковському районі Дніпровської області до неї на автомобілі по типу мікроавтобус марки «Nissan» під`їхав раніше невідомий їй чоловік циганської національності, який представився ОСОБА_15 (у подальшому їй стало відомо що прізвище його ОСОБА_17 ) та запропонував їй роботу, на що остання погодилась і він відвіз її до смт. Новотроїцьке Херсонської області. По приїзду потерпілу поселили до будинку, що знаходився по АДРЕСА_2 , який знаходився по сусідству з будинком в якому мешкав ОСОБА_18 та його батько ОСОБА_7 . У даному будинку разом з потерпілою мешкало, ще декілька осіб. Також потерпіла зазначила, що у подальшому ОСОБА_19 та його син ОСОБА_15 примушували її працювати по господарству за що не платили грошові кошти, окрім цього систематично застосовували до неї і інших утримуваних осіб фізичну силу. Окрім цього потерпіла показала, що кількість незаконно утримуваних осіб ОСОБА_20 та ОСОБА_15 з ціллю примусової праці змінювалась, так як окремим особам вдавалося втекти, замість них ОСОБА_17 підшукували інших осіб, або ж повертали тих хто втік;

6. Протоколом слідчого експерименту від 08.04.2020 за участю потерпілої ОСОБА_12 відповідно до якого остання коротко розповіла про обставини скоєння відносно неї злочину, вказала на будинок в якому проти її волі утримували ОСОБА_7 та його син ОСОБА_5 , примушували до праці;

7. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 в особі під номером №1 впізнала чоловіка, який згідно її показів є ОСОБА_5 (син ОСОБА_7 ), що утримував її та примушував до праці (під номером №1 зображений ОСОБА_5 );

9. Висновком судово-медичної експертизи №198 від 14.04.2020 згідно якого у потерпілої ОСОБА_12 на нижній лівій повіці, переходячи на ліву щоку, наявний овальний жовтий синець розміром 5х4 см, який виник від травматичної дії тупого предмета, за один три тижні до проведення освідування і відноситься до легких тілесних ушкоджень;

10. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 який показав, що приблизно 5-7 років до нього звернувся місцевий житель смт. Новотроїцьке Херсонської області ОСОБА_7 , який запропонував потерпілому роботу, яка полягала у ремонтуванні автомобілів, що належать ОСОБА_7 , а також бути його водієм під час поїздок на овочеві ринки, на що ОСОБА_10 погодився. Так, потерпілого поселили до будинку який знаходився по сусідству з будинком де мешкав сам ОСОБА_7 . За весь проміжок часу поки ОСОБА_10 мешкав у вказаному будинку, ОСОБА_19 поселяв до нього багато різних людей, яких в подальшому ОСОБА_19 та його син ОСОБА_15 примушували до праці, застосовували фізичну силу. Окрім цього ОСОБА_10 , показав, що до нього систематично з боку ОСОБА_21 та його сина застосовувались образи, приниження, а також фізична сила, яка виражалась у нанесені тілесних ушкоджень ногами та руками по різним частинам тіла. Так, як ОСОБА_10 , вже не міг терпіти знущання то він знаходячись із ОСОБА_20 у м. Харків прийняв рішення втекти від нього, що останньому вдалося і він блукав по території України близько трьох років, після чого півтора року знаходився на лікуванні у туберкульозному диспансері м. Херсон;

11. Протоколом слідчого експерименту від 08.04.2020 за участю потерпілого ОСОБА_10 відповідно до якого останній коротко розповів про обставини скоєння відносно нього злочину, вказав на будинок в якому проти його волі утримував ОСОБА_7 та його син ОСОБА_5 , примушували до праці, а також спричиняли тілесні ушкодження;

12. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2020, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 в особі під номером №4 впізнав чоловіка, який згідно його показів є сином ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_5 , що утримував його, примушував до праці, а також систематично спричиняв йому та іншим особам яких утримував тілесні ушкодження (під номером №4 зображений ОСОБА_5 );

13. Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 який показав, що приблизно 10 років назад місцевий житель смт. Новотроїцьке ОСОБА_18 син ОСОБА_23 запропонував роботу так як в останнього не було грошей на життя і він погодився. Деякий час свідок мешкав в будинку по АДРЕСА_2 разом з сім`єю ОСОБА_17 , але через деякий час ОСОБА_19 переселив його по сусідству до будинку який розташований по тій же вулиці. У вказаному будинку також мешкали інші особи яких ОСОБА_19 та ОСОБА_18 як і самого свідка примушували до виконання робіт. Кількість людей кожен раз змінювалась, так як окремим особам вдавалось втекти. Також свідок зауважив, що ОСОБА_19 та ОСОБА_18 застосовували до нього та інших утримуваних осіб фізичну силу, що виражалась в нанесені тілесних ушкоджень, а також ОСОБА_19 наказував свідка дивитись за іншими особами, щоб ті не втікали.

14. Протоколом слідчого експерименту від 08.04.2020 за участю свідка ОСОБА_22 відповідно до якого останній коротко розповів про обставини скоєння відносно нього злочину, вказав на будинок в якому проти його волі утримував ОСОБА_7 та його син ОСОБА_5 , примушували до праці, а також продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;

15. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 в особі під номером №2 впізнав чоловіка, який згідно його показів є сином ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_5 , що утримував його, примушував до праці, а також систематично спричиняв йому та іншим особам яких утримував тілесні ушкодження (під номером №1 зображений ОСОБА_7 );

Іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, перебуваючи на волі перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, з метою зміни даних потерпілими показань для уникнення відповідальності та незаконного впливу на осіб проінформованих про злочин, окрім цього перебуваючи на свободі буде контактувати з особами які причетні до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, згідно отриманої інформації про судимість притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 125 КК України, а отже обізнаний з методами роботи правоохоронних органів, з метою створення легенди та алібі для всіх можливих учасників вказаного кримінального правопорушення, а також те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, у подальшому не зменшаться, підстав для обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не має.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.
Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні та застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
21.04.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.
За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).
У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.
Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).
Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенням ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилались на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєні яких він обвинувачується… Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою».

Крім того, суд також зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою №40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80, за скаргою №20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушення конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…»

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, підозру обґрунтовано вагомими доказами, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має чотирьох малолітніх дітей, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, проте має дохід оскільки займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання. Разом з цим, слідчий суддя враховує, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вони мають порівняно невисокий ступінь, при цьому посилання на тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворішого запобіжного заходу тримання під вартою. Однак не застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 28.05.2020 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Оскільки слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовується інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя самостійно визначає обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 28.05.2020 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000099 від 20.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 28.05.2020 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 28.05.2020 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 28.05.2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 04.05.2020 р. о 12 год. 40 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1