Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2041/19
Провадження № 1-кп/596/28/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2020 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом, укладену між прокурором Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 ,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 20 листопада 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочок Борщівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року, справа № 596/1712/18 провадження № 3/596/495/2018, яка набрала законної сили 18 грудня 2018 року, визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 23 березня 2019 року о 23 год. 30 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2106», державний номерний знак « НОМЕР_1 » по автодорозі Т-20-02 в с. Буцики Гусятинського району Тернопільської області. За порушення Правил дорожнього руху України щодо нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 23 березня 2019 року серії ДПО18 № 236865 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року, справа № 596/1712/18 провадження № 3/596/495/2018, яка набрала законної сили 18 грудня 2018 року, визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, діючи умисно, достовірно, знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій, території України, 24 березня 2019 року о 05 год. 38 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2106», державний номерний знак « НОМЕР_1 » по автодорозі М-12 (Стрий - Тернопіль - Знамянка) 191 км. + 500 м. За порушення Правил дорожнього руху України щодо нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 24 березня 2019 року серії ДПО18 № 904377 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Окрім наведеного, ОСОБА_4 , будучи постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2019 року, справа № 596/601/19, яка набрала законної сили 23 квітня 2019 року, визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 17 серпня 2019 року о 14 год. 45 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2106», державний номерний знак « НОМЕР_1 » по автодорозі Т-20-02 в смт. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області, а саме вул. Пулюя та вул. Івана Франка. За порушення Правил дорожнього руху України щодо нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 17 серпня 2019 року серії ДП 18 № 347349 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в підготовчому судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 28 листопада 2019 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили. Його дії за цією статею кваліфіковані вірно.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1(один) рік та відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та в касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник-адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання ОСОБА_4 винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік та відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Також з`ясовано у прокурора, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі, за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 28 листопада 2019 року між ним та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік та відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика по місцю проживання, що має на утриманні троє неповнолітніх дітей; обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови в її затвердженні. Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314 ч.3, ст. 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 листопада 2019 року між прокурором Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 листопада 2019 року покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1