Справа № 496/854/20
Провадження № 1-кс/496/615/20
У Х В А Л А

14 квітня 2020 року м.Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
заявниці - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 26.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з вказаним клопотанням і просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_2 від 29.05.2019 року належить ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; ключ від автомобілю «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того заявниця просить повернути арештоване майно їй на відповідальне зберігання.
Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року накладено арешт вказане майно. Вказує що фактичним користувачем вказаного автомобілю є ОСОБА_4 , у якої він був вилучений у березні 2020 року. На підтвердження вказаних обставин заявниця посилається на інформацію щодо переміщення автомобіля в період з серпня 2019 року по день вилучення автомобіля, з якого вбачається, що автомобіль постійно знаходився за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того протягом двох місяців в рамках кримінального провадження не було здійснено жодних процесуальних дій з метою активізації досудового розслідування. Фактично на даний час є підстави для закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим вважає, що подальше перебування автомобіля під арештом є недоцільним.
ОСОБА_4 у судовому засідання наполягла на задоволенні клопотання, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти зняття арешту в повному обсязі, але вважав за можливе скасування заборони розпорядження та користування вказаним автомобілем.
Розглянувши клопотання, а також дослідивши надані матеріали, вислухавши пояснення заявниці, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного:
Як вбачається із змісту ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді від 28.02.2020 року вмотивована тим що, вилучений автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; ключ від автомобілю «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідають вимогам ст. 98 КПК України. В інтересах встановлення істини по справі необхідно проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тобто суд вважав за необхідне застосувати заборону користування та розпорядження до вилученого майна.
Таким чином, арешт було накладено з метою збереження речового доказу чи вчинення інших протиправних дій, які можуть перешкодити проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Звертаючись до суду із вказаним клопотанням, заявницею не надано передбачених законом даних, про те, що ОСОБА_4 на теперішній час є власником чи володільцем транспортного засобу, про який зазначено в її клопотанні та на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року, та що її право власності на вказаний транспортний засіб зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому з урахуванням виключного переліку суб`єктів, які мають право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, свідчить про не доведення такою особою наявності правомочності у останньої на звернення до слідчого судді з таким клопотанням. Також, заявниця прямо вказує в клопотанні на те, що зазначений автомобіль належить ОСОБА_5 , який і є заявником у вказаному кримінальному провадженні.
Вказані обставини є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Крім того на теперішній час заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів, в подальшому застосуванні цього заходу потреба не відпала.
Керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309, 369-371 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 26.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1