Справа № 461/4187/20
Провадження № 1-кс/461/3395/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2020 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

громадянки Російської Федерації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та строку дії обов`язків відносно,

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бійськ Алтайського краю Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Керівник Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 звернувся в суд із клопотанням, в якому просить продовжити на 2 місяці строк дії покладених на громадянку Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, в межах застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, а саме: прибувати до прокурора, слідчого судді або суду за їх вимогою; повідомляти прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України.

Клопотання обґрунтоване наступним. ОСОБА_5 розшукується компетентними органами Російської Федерації з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.159 КК Російської Федерації (шахрайство шляхом обману та зловживання довірою, з використанням свого службового становища, у великих розмірах).Відповідно до запиту компетентного органу Російської Федерації встановлено, що в провадженні Бійського міського суду Алтайського краю перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.159 КК РФ.

26.07.2018 постановою Бійського міського суду Алтайського краю відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін та оголошено її розшук.

Крім цього, постановою старшого оперуповноваженого УКР ГУ МВС Росії по Алтайському краю від 26.07.2018 обвинувачену ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук на території усіх держав - членів Інтерполу з метою затримання та видачі.

Інкриміновані ОСОБА_5 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.3 ст.190 КК України, передбачають покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчились, правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових та не носять політичного характеру.

Вказану особу затримано 11.11.2018 працівниками Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області в порядку ст.582 КПК України у зв`язку з перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.159 КК України.

Слідчим суддею Сокальського районного суду Львівської області 13.11.2018 стосовно ОСОБА_5 застосовано тимчасовий арешт строком 40 діб до надходження запиту про її видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18.12.2018 до ОСОБА_5 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про її видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.12.2018 ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18.12.2018 скасовано та постановлено нову, якою обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 20.00.год. до 07.00.год. за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2019 запобіжний захід у виді домашнього арешту продовжено до 21.04.2019 та 18.04.2019 продовжено до 18.06.2019.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.06.2019 до громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 12.08.2019 та покладено наступні обов`язки: прибувати до прокурора, слідчого судді або до суду за їх вимогою; здати на зберігання до відповідного органу державної влади ( у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання, який продовжено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.08.2019.

Крім цього в подальшому, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03.10.2019 продовжено на два місяці строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до 03.12.2019, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03.12.2019 продовжено запобіжний захід до 03.02.2020, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 31.01.2020 продовжено запобіжний захід та покладені обов`язки до 31.03.2020 включно та ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.03.2020 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання продовжено до 30.05.2020 включно та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Крім цього з`ясовано, що ОСОБА_5 звернулася з заявою за захистом до органів міграційної служби України про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Відповідно до листа ГУ ДМС України у Львівській області 10.01.2019 ОСОБА_5 відмовлено в оформленні документів та відповідно до рішення ДМС України від 23.05.2019 відхилено її скаргу на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів. Рішення центральним органом України за запитом про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 до Російської Федерації на даний час не прийнято, що унеможливлює процес екстрадиції до іноземної держави.

Враховуючи, що ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності, з метою виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, оскільки рішення про її видачу не прийнято та фактична передача особи компетентним органам Російської Федерації не здійснена, а також з метою запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі компетентним органам Російської Федерації, керуючись положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, вимогами Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала повністю та просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що не можна вічно продовжувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки в цьому нема жодної потреби. Просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора повністю.

Особа щодо якої розглядається внесене клопотання ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечила. Підтримала надані захисником пояснення.
Заслухавши думку прокурора, думку ОСОБА_5 та її захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Ч.1, 2 ст. 585 КПК України встановлено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У судовому засіданні встановлено, що на даний час відсутні ризики, для продовження строку дії обов`язків покладених на ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.06.2019 р. Прокурором у судовому засіданні нові ризики не доведені, а також не доведено, що ОСОБА_5 ухилялася від органу досудового розслідування.
При цьому суд враховує, що оцінка ризику втечі має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що такий ризик маловірогідний і необхідність в утриманні особи під вартою відсутня (рішення «Панченко проти Росії»).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (рішення ЄСПЛ «Сулаоя проти Естонії»).

У той час як серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за тривалий час не порушувала покладених на неї обов`язків щодо прибуття до прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі місця свого проживання без дозволу прокурора чи суду та не порушувала інші покладені на неї обов`язки.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 звернулася з заявою за захистом до органів міграційної служби України про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Відповідно до листа ГУ ДМС України у Львівській області 10.01.2019 ОСОБА_5 відмовлено в оформленні документів та відповідно до рішення ДМС України від 23.05.2019 відхилено її скаргу на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів.

Крім цього, рішення центральним органом України за запитом про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 до Російської Федерації на даний час не прийнято, що унеможливлює процес екстрадиції до іноземної держави.

Відповідно до ч.4 ст.590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або скористалась відповідно до законодавства правом на оскарження рішення відповідно зазначених статусів, до закінчення розгляду заяви в порядку, встановленому законодавством України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 194, 199, 585, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотаннякерівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, щодо ОСОБА_5 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1