Справа № 589/4259/17
Провадження № 1-кп/589/296/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка, Сумської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.06.2016 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

10.11.2017 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017 близько 20-00 годин неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_6 шляхом пролому вхідних дверей проникли до сараю, розташованого в районі будинку АДРЕСА_2 , звідки викотили належний ОСОБА_7 мопед ALPHA G-MAX, червоного кольору, об`ємом двигуна 49,9 см3, 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 8099,18 грн, та відкотили до середньої загальноосвітньої школи № 8, розташованої по вул. Озерна в м. Шостка, Сумської області, де за допомогою викрутки завели мопед та поїхали на ньому в місто. Опісля залишили даний мопед собі і використовували його за власними потребами, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 24.01.2018 у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_5 спільно зі своїми друзями неповнолітніми ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перебував на площадці біля квартири АДРЕСА_3 , де під час розмови з ОСОБА_10 , яка проживає в даній квартирі, побачив у руках останньої мобільний телефон «Nokia 1616» вартістю 223 грн, яким вирішив під будь-яким приводом заволодіти.

На виконання задуманого, неповнолітній ОСОБА_5 , розуміючи, що він діє відкрито для потерпілої ОСОБА_11 а також свідків - неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скориставшись тим, що потерпіла втратила пильність та не спостерігає за ним, близько 23-45 годин 24.01.2018, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, вихопив із руки потерпілої ОСОБА_10 її мобільний телефон та почав втікати від неї. Побачивши це, ОСОБА_10 стала гнатись за ОСОБА_5 , вимагаючи зупинитись і повернути її мобільний телефон.

Однак, ОСОБА_5 , з метою доведення злочинного наміру до кінця, тримаючи в руці мобільний телефон та ігноруючи вимоги потерпілої ОСОБА_10 , яка намагалася його наздогнати та повернути викрадене у неї майно, продовжив втікати та, пробігаючи біля будинку № 21-а по вул. Чернігівській в м. Шостка, Сумської області, з метою подавлення волі потерпілої, маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, наніс удар кулаком правої руки потерпілій ОСОБА_10 по обличчю в область лівого ока, від чого вона впала на землю.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_5 разом з відкрито викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю та показав, що в один з днів влітку чи восени 2017 року, точно він не пам`ятає, ввечері він та ОСОБА_6 в одному з дворів на «Вінниці» в м. Шостка побачили, як якійсь чоловік заводить в сарай мопед. ОСОБА_6 запропонував вкрасти цей мопед, на що він погодився. Вони виламали дошки в дверях до сараю та вивели мопед. Відкотивши його подалі з двору, вони його завели та почали їздити по місту. Потім поставили його біля будинку на одній з вулиць міста, а вранці наступного дня забрали та знову їздили по місту. Так вони користувались мопедом десь тиждень. Потім він залишив мопед біля гаражів, що поблизу м`ясокомбінату, а коли прийшов по нього - мопеда вже не було.

Також в січні 2018 року він зі своїми друзями - Смагами гуляв біля 12-ї школи в м. Шостка, а потім вони зайшли до одного з будинків по вул. Свемівська, де, пустуючи, постукали в двері однієї з квартир на першому поверсі. На стук з квартири вийшла жінка, в руках якої був телефон. Побачивши цей телефон він вирішив ним заволодіти. Вони почали розмовляти, а потім він вихопив у неї з рук цей телефон та став втікати. Ця жінка побігла за ним та кричала, щоб він зупинився і віддав телефон. Він забіг за якусь клумбу, ця жінка не побачила, де він, зупинилась, почала роздивлятись він вискочив і вдарив її в око та побіг далі, а згодом пішов до себе додому. Вранці до нього прийшли працівники поліції та вилучили цей телефон. У скоєному дуже розкаюється, зробив для себе висновки, що в подальшому такого вчиняти не буде, після звільнення має намір почати життя спочатку. Також зробив висновки щодо того оточення, яке на нього негативно впливало.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою захисника та обвинуваченого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України як повторне, за попередньою змовою групою осіб, незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням до іншого приміщення, та за ч.2 ст.186 КК України як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Зважаючи на вказане, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F 91.1. Згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 776 та 80, проведених 23.10.2017 та 12.02.2018 року, ОСОБА_5 на час вчинення злочинів не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв ознаки легкої розумової відсталості (за епізодом за ч. 2 ст. 289 КК України) та несоціалізованого розладу поведінки (за епізодом за ч. 2 ст. 186 КК України), міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 перебував на обліку в Службі у справах дітей як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а згодом, як дитина позбавлена батьківського піклування, у зв`язку зі смертю батька та позбавленням батьківських прав його матері. Оскільки характеристики на обвинуваченого, наявні в матеріалах провадження, дворічної давнини, суд їх не враховує, в зв`язку з втратою ними своєї актуальності. Підготовка актуальної досудової доповіді була неможлива у зв`язку з наявністю об`єктивних обставин, що унеможливлюють її підготовку, а саме: у зв`язку з відбуванням покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі за вироком Конотопського міськрайонного суду від 10.11.2017. Даних щодо негативної характеристики обвинуваченого за місцем відбування покарання до суду не надходило.

Крім зазначеного, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Зважаючи на вказане, врахувавши особу обвинуваченого, вчинення ним злочинів неповнолітнім під час складних життєвих обставин, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання щодо необхідності при призначенні покарання за ч. 2 ст. 289 КК України застосувати ст.69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, передбаченої санкцією вказаної статті, та в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисні тяжкі злочини.

Зазначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його застосування суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі у відповідній частині покласти на ОСОБА_5 .

Питання речових доказів вирішено вироком Шосткинського міськрайонного суду від 10.12.2018.

Керуючись ст. 99-103, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2017 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць без конфіскації майна.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання за цим вироком строк відбутого покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2017 року і обраховувати строк відбування покарання з дня фактичного затримання ОСОБА_5 на виконання вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення товарознавчих та дактилоскопічної експертиз у розмірі 1319,28 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1