пр. № 1-кп/759/556/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання за обвинувальним актом зареєстрованим у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003549 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Святошинського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003549 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме: переховування від суду, вплив на свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Та посилалася на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримав обвинувачений, заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, враховуючи що ризики зазначені прокурором жодним чином не підтверджені, та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як суспільно небезпечний характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчинені інкримінованого злочину. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час недопитані судом; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, міцність соціальних зв`язків, вік та стан його здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам,суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»), суд знаходить правові підстави для визначення ОСОБА_5 застави - 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 - задовольнити.

В клопотанні захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Продовжити запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування строком на 60 ( шістдесят) днів, тобто до 01.05.2020 року ( включно) і утримувати його у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 300 (трьохста) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві, , банк Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, р/р UA1012089), після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києва із встановленою періодичністю;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Святошинського районного суду м.Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Святошинського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора місцевої прокуратури №7 та Святошинський районний суд м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м.Києва до Київського апеляційного суду, а в іншій частині - оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3