Справа № 308/2494/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження, відомості про яке 11.05.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 11.05.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України.
29.04.2020 року через канцелярію суду захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_12 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 домашній арешт в нічний період доби, заборонивши йому покидати житло за адресою АДРЕСА_1 , у визначений час.
В обґрунтування клопотання вказує, що наразі відсутня необхідність у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу, так як ризики, які слугували підставою для його застосування, відпали, а нових немає. Вказує, що ОСОБА_7 ухилятися від слідства та суду не має наміру, так само як і не має наміру вчиняти будь які кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він перебуваючи за кордоном дізнавшись, що перебуває у розшуку, сам повернувся. Ризик впливу на свідків та інших підозрюваних відсутній, адже вони всі допитані і їх покази містяться в матеріалах провадження.
Також, знищити сховати або спотворити речі, що мають значення для справи у останнього не має можливості, адже у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені ще 11.05.2018 року, речі які мають значення давно вилучені, по них проведено слідчі дії та експертизи.
Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка на даний час ніде не працює, та молодшою сестрою 2016 року народження, які перебувають у нього на утриманні, позитивно характеризується, є на даний час єдиним годувальником в сім`ї, раніше не судимий.
Захисник ОСОБА_12 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав та мотивів, викладених у ньому.
Обвинувачений ОСОБА_7 також підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.
Інші учасники судового розгляду залишили вирішення даного клопотання на розсуд суду.
Заслухавши думку захисника ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_7 , позицію прокурора та інших учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1ст.177 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою колегії суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2020 року був обраний з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Судом встановлено, що ризики, у зв`язку із якими обвинуваченому ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.
Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Бекчієв проти Молдови» та "Клоот проти Бельгії", ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт перешкоджання має бути підтверджено доказами.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, та визначений розмір застави, необхідний і достатній для виконання останнім покладених на нього обов`язків, та кореспондується з конкретними підставами і метою його застосування.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
З огляду на викладене, клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного захисту слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 201, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного захисту залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3