1 із 4 Провадження №1-кп/303/379/20
Справа №303/1683/20
Номер рядка статистичного звіту313
вирок
08 квітня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000251 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканкит АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше не судимої, громадянки України,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
27 березня 2020 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що обвинувачена ОСОБА_3 27 лютого 2020 року близько 12 години, маючи умисел направлений на самовільне всупереч встановленого законом порядку вчинення дій незаконними методами, з мотивів примусити особу повернути борг в сумі 293 гривні, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настанні суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись по вулиці Музичній неподалік будинку №6 в селі Обава Мукачівського району, усупереч волі власника відкрито неправомірно вилучила з рук ОСОБА_6 жіночу сумочку сумку білого кольору, вартістю 220 гривень, в якій знаходились паспорт громадянина України виданий на її ім`я, квитанція з ломбарду, банківська картка «Приват Банку», косметичний олівець марки «Avone true» чорного кольору вартістю 10 гривень, три пари дитячих колгот, вартість яких по 25 гривень на загальну суму 75 гривень, після чого сховала вказану сумку у господарському приміщенні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та продовжила неправомірно утримувати її до 09 березня 2020 року без згоди на те власника, сподіваючись на повну сплату грошових коштів, які ОСОБА_6 винна ОСОБА_3 .
У результаті вказаних самоправних та неправомірних дій ОСОБА_3 , які оспорюються потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 305 гривень, яка для потерпілої є значною.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за статтею 356 КК України - самоправство, тобто самовільне, всупереч

2 із 4
установленого законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника.
При цьому, обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненому. Таким чином своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення передбачене статтею 356 КК України, а саме - самоправство.
25 березня 2020 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнала себе винною і сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання за статтею 356 КК України у виді штрафу в розмірі 40(сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши що така угода відповідає положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченою.
Потерпіла звернулася до суду з відповідною заявою про здійснення підготовчого судового засіданні у її відсутності. Також, підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в її діях, є склад злочину, передбаченого статтею 356 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється

3 із 4
провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених статтею 356 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у виді штрафу допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченої.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -

4 із 4
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2020 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000251.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого статтею 356 КК України, за якою призначити їй покарання у виді штрафу - 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речовий доказ: жіночу сумочку білого кольору, паспорт громадянина України, квитанцію з ломбарду банківську картку «Приват Банку» косметичний олівець чорного кольору «Avone true», три пари дитячих колгот, повернути потерпілій ОСОБА_6 , якій вони передані на зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженням :
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 394 КК України;
- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1