ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6187/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/897/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2014 року у відношенні ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього вимог Закону України « Про амністію у 2014році».
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що засуджений ОСОБА_6 має дві судимості за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який віднесено ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів.
Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не може бути застосована, зокрема, до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, оскільки вважає її незаконною, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього положення Закону України « Про амністію у 2014році».
Посилається на те, що вдруге за ч.3 ст.185 КК України його було засуджено під час, коли він вже відбував покарання, призначене попереднім вироком, за злочин, який він вчинив ще до ухвалення попереднього вироку.
Відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи ту обставину, що засуджений не з`являється в призначені судові засідання, а крім того не ставить питання про його обов`язкову безпосередню участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності засудженого.

Прокурор в призначене судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд даної справи без його участі, та просив залишити апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції ОСОБА_6 засуджений: 23.03.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 24.09.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного цим вироком, більш суворим покарання, паризначеним вироком від 23 березня 2012 року за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 має дві судимості за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Отже підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2014 році» немає, оскільки він має дві непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 не є суб`єктом амністії.

Таким чином, оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, передбачені ст.ст.408, 409 КПК України, апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2014 року у відношенні ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді