гСправа № 358/978/19 Провадження № 1-кс/358/27/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/27/20, за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури, яка полягає у невинесенні постанови про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого і порушення встановленого процесуального строку на його розгляд, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність прокурорів Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , щодо невиконання вимог ст. 220 КПК України, яка полягає у невинесенні постанови про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого і порушення встановленого 3-денного строку на його розгляд за заявою потерпілого у кримінальному провадженні №000031 від 15.02.2019 року ОСОБА_4 , що була подана 21 листопада 2019 року про необхідність прокурорського реагування щодо проведення слідчих дій з метою отримання доказів скоєння кримінального правопорушення посадовими особами Богуславського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області та зобов`язати відповідного прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури винести обґрунтовану та вмотивовану постанову у строки та в порядку визначені ст. 220 КПК України.

Посилаючись на положення ст.ст. 303 - 307 КПК України заявник ОСОБА_4 просить задовольнити скаргу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав свою скаргу та пояснив, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні №000031, внесеному до ЄРДР 15.02.2019 року. У зв`язку з неефективним розслідуванням даного кримінального провадження, яке проводиться слідчим Богуславського відділення поліції ОСОБА_6 , він 21 листопада 2019 року звернувся до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 з клопотанням про необхідність прокурорського реагування щодо проведення слідчих дій з метою отримання доказів скоєння кримінального правопорушення посадовими особами Богуславського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області.

06.12.2019 він отримав письмову відповідь від Богуславського відділення Кагарлицької місцевої прокуратури за підписом прокурора ОСОБА_3 , зміст якої вказує на невиконання вимог ст.ст. 36, 39, 56, 220 КПК України. Зокрема, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання потерпілого прокурор зобов`язаний розглянути у строк протягом трьох днів з моменту подання і задовольнити його, а у разі відмови - винести вмотивовану постанову, копію якої вручити потерпілому. Незадоволення клопотання у визначений законом строк - три дні, та невинесення постанови про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання, підтверджують бездіяльність прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Прокурор Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на те, що ним як старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №000031, внесеному до ЄРДР 15.02.2019 року, по якому потерпілим являється ОСОБА_4 , було належним чином відреаговано на заяву потерпілого від 21.11.2019. Зокрема слідчому ОСОБА_6 в черговий раз 26.11.2019 були дані вказівки у кримінальному провадженні щодо проведення слідчих дій. Достатніх підстав для ініціювання передачі кримінального провадження іншому слідчому не було встановлено.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №000031вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження № 0000031 ОСОБА_4 15 лютого 2019 року звернувся із заявою до Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в якій повідомив, що начальник Богуславського відділу ДВС ОСОБА_7 затверджував акт про знищення архівних матеріалів виконавчих проваджень від 28.02.2018 та пред`явив суду не знищені матеріали виконавчого провадження №33876039 в якості незаконного доказу. Також вказав, що ОСОБА_8 , який був призначений головою комісії своїм підписом засвідчив неправдивий факт знищення письмових матеріалів.

За даною заявою ОСОБА_4 15 лютого 2019 року внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, потерпілим вказано ОСОБА_4 . 05.03.2019 ОСОБА_4 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

21 листопада 2019 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 з клопотанням про необхідність прокурорського реагування щодо проведення слідчих дій з метою отримання доказів скоєння кримінального правопорушення посадовими особами Богуславського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, скасування постанови слідчого від 12.11.2019 та ініціювати передачу матеріалів кримінального провадження до іншого слідчого.

28.11.2019 старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні №000031, внесеному до ЄРДР 15.02.2019 року, ОСОБА_3 надав відповідь потерпілому ОСОБА_4 , в якій зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії. З метою повного, всебічного та об`єктивного здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні прокурором надані письмові вказівки. Достатніх підстав для ініціювання передачі кримінального провадження іншому слідчому не встановлено.

Перевіряючи доводи скарги потерпілого ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування;

9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року №51 прокурор у кримінальному провадженні, здійснюючи процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, відповідно до вимог законодавства:

забезпечує виконання завдань кримінального провадження з дотриманням його загальних засад;

після виявлення фактів винесення слідчим незаконних або необґрунтованих рішень скасовує їх;

у разі здійснення повноважень у складі групи прокурорів перед вчиненням процесуальних дій та прийняттям процесуальних рішень узгоджує їх зі старшим прокурором групи, рішення якого є остаточним;

контролює виконання доручень і вказівок, наданих слідчому, органу досудового розслідування, відповідному оперативному підрозділу, щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій;

перевіряє за потреби своєчасність і повноту розгляду слідчими клопотань сторони захисту, потерпілого та його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій і законність прийнятих рішень за результатами розгляду, забезпечує виконання вказаних вимог у разі особистого розгляду таких клопотань;

ініціює перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених КПК України, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування;

відповідно до закону реагує на факти невиконання слідчим письмових вказівок прокурора та за наявності підстав ініціює притягнення слідчого до відповідальності;

під час розгляду слідчим суддею скарг на рішення дії чи бездіяльність прокурора, висловлює мотивовану правову позицію щодо законності та обґрунтованості таких дій та рішень.

Таким чином вищезазначені положення кримінального процесуального закону на Наказу Генеральної прокуратури України надають право прокурору у кримінальному провадженні ефективно контролювати хід та результати досудового розслідування шляхом надання вказівок слідчому щодо проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого.

Як убачається із заяви потерпілого ОСОБА_9 від 21.11.2019 останнім обгрунтовано порушувалось питання щодо реагування прокурором на неналежну ефективність досудового розслідування шляхом надання вказівок про проведення слідчих дій.

Старший групи прокурорів у кримінальному провадженні №000031, внесеному до ЄРДР 15.02.2019 року, ОСОБА_3 26.11.2019 надав ряд вказівок слідчому щодо проведення слідчих дій, чим частково задовольнив клопотання потерпілого про необхідність прокурорського реагування.

Натомість, поза увагою прокурора залишилось не вирішеним питання щодо перевірки законності прийнятої слідчим ОСОБА_6 постанови від 12.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого, а також прокурор не задовольнив клопотання потерпілого щодо відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування.

В даному випадку згідно положень ч. 2 ст. 220 КПК України прокурор про часткову відмову в задоволенні клопотання повинен був винести вмотивована постанову, копію якої вручити особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Оскільки процесуальне рішення прокурором за результатами розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_4 не виносилось, як наслідок потерпілий не міг подати скаргу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, але він міг оскаржити бездіяльність прокурора згідно положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто у випадку нездійснення інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Потерпілий оскаржує бездіяльність прокурора щодо невиконання вимог ст. 220 КПК України, яка полягає у невинесенні постанови про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого і порушення встановленого 3-денного строку на його розгляд, та просить зобов`язати відповідного прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури винести обгрунтовану та вмотивовану постанову у строки та порядку визначеному ст. 220 КПК України.

Тобто, заявник просить визнати бездіяльність прокурора щодо невинесення процесуального рішення та зобов`язати прокурора винести процесуальне рішення (постанову), але згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України потерпілий має право оскаржити бездіяльність прокурора щодо нездійснення інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Статтею 307 КПК України визначено: за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 110, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури, яка полягає у невинесенні постанови про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого і порушення встановленого процесуального строку на його розгляд, залишити без задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 16 січня 2020 року о 11 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 1 Богуславського районного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1