Єдиний унікальний номер справи 185/8511/19
Провадження № 1-кп/185/230/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001571 від 08 серпня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03 квітня 2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 4

ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

-04 лютого 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 міс. арешту. На підставі ст. 72 КК України переведено менш суворе покарання у вигляді 1 міс. арешту в більш суворе покарання у вигляді одного міс. позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2019 року у вигляді 3 років позбавлення волі, і остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 міс. позбавлення волі,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

20.05.2019 у приміщенні Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому за адресою: вул. Ганни Світличної, 53 м. Павлограда Дніпропетровьської області, ОСОБА_3 став на облік та був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт терміном 120 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

24.05.2019 ОСОБА_3 було видано направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно якого останній повинен був приступити до виконання суспільно корисних робіт з 27.05.2019.

Наказом директора КП «Затишне місто» м. Павлограда №132-к від 29.05.2019 року ОСОБА_3 був прийнятий робітником з благоустрою на дільницю благоустрою для відпрацювання суспільно корисних робіт в КП «Затишне місто» м. Павлограда.

29.05.2019 року ОСОБА_3 прибув до КП «Затишне місто» м. Павлограда та склав графік відпрацювання суспільно корисних робіт. Згідно графіка ОСОБА_3 повинен був з 01.06.2019 приступити безпосередньо до відпрацювання суспільно корисних робіт.

Однак, ОСОБА_3 маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, 01.06.2019, 02.06.2019, 08.06.2019 та 15.06.2019 року до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно складеного графіку не з`явився, про причину неявки не повідомив, чим ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та застосовано до нього усне зауваження.

Починаючи з 03.07.2019, після притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП ОСОБА_3 маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт йому загрожує кримінальна відповідальність, 06.07.2019, 13.07.2019, 27.07.2019 до КП «Затишне місто» м. Павлограда для відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся, про причину неявки не повідомив, підтверджуючих документів не надав, чим злісно ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.

07.08.2019 року ОСОБА_3 був попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності ст. 389-2 КК України.

Після того, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення йому загрожує кримінальна відповідальність, 14.08.2019, 17.08.2019, 20.08.2019, 21.08.2019, 22.08.2019 до КП «Затишне місто» м. Павлограда згідно складеного графіку для відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся, про причину неявки не повідомив, підтверджуючих документів не надав, чим злісно ухилявся від відбування суспільно корисних робіт. Після того, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення йому загрожує кримінальна відповідальність, починаючи з 23.08.2019 до 28.08.2019 до КП «Затишне місто» м. Павлограда для складання графіку відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся.

Станом на 28.08.2019 ОСОБА_3 відпрацював 80 годин з призначеного йому адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт за постановою суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на суспільно корисні роботи в КП «Затишне місто» м. Павлограда, виправдувальних документів не надав, тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, до якого його було притягнуто постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2019, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 389-2 КК України як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Він став на облік та був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт терміном 120 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Йому було видано направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт до КП «Затишне місто» м. Павлограда. Він неодноразово ухилявся від відбування суспільно корисних робіт. Всього він відпрацював 80 годин суспільно корисних робіт. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 міс. арешту. На підставі ст. 72 КК України переведено менш суворе покарання у вигляді у 1 міс. арешту а більш суворе покарання у вигляді 1 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2019 року у вигляді 3 років позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років 1 міс. позбавлення волі,

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ст. 389-2 КК України, обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідно призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 389-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1