Справа № 172/453/20
Провадження № 1-кп/172/82/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 13.03.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Навесні 2019 року у ОСОБА_4 виник протиправний намір направлений на заволодіння автомобілем ВАЗ 2101, бежевого кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою потерпілого, з подальшим обертанням на свою користь.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 у квітні 2019 року точної дати не встановлено, близько полудня, використовуючи довірливі відносини, знаходячись біля магазину "Васторг" розташованого по вул. Будівельників, 76 сел. Васильківка Дніпропетровської області запропонував ОСОБА_5 продати йому автомобіль ВАЗ 2101, бежевого кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1975 року випуску за 15000 грн. Після цього, з метою заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 умисно шляхом спілкування та передачі завдатку в розмірі 1500 грн. викликав оманливу впевненість та довіру, що він діє правильно і добросумлінно, дав обіцянку про те, що залишок грошових коштів за автомобіль віддасть в період наступних двох місяців, тобто до кінця червня 2019 року.
Продовжуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 завідомо не маючи наміру виконувати взяті на себе обов`язки щодо повернення боргу та достовірно знаючи, що не поверне кошти в сумі 13500 грн., а оберне їх на свою користь, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2101, бежевого кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився автомобілем на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому майнової шкоди на загальну суму 13500 грн.
18 травня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і строк покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілим, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення, укладену 18 травня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000102 від 13.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1