У Х В А Л А

Справа № 338/297/19

24 лютого 2020 року смт.Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури району ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурора, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 подав до суду скаргу на бездіяльність слідчого Богородчанського ВП ГУНП ОСОБА_4 та прокурора. У поданій скарзі вказав, що 11.02.2016 року до ЄРДР були внесені відомості за його заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ст.384 ч.2 КК України.
В квітні 2019 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ст.384 ч.1 КК України було скеровано до Надвірнянського районного суду для розгляду клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою Надвірнянського районного суду від 05.12.2019 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено та повернуто матеріали для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.
10.02.2020 року ним було в черговий раз подано слідчому клопотання про проведення допиту осіб, які мають відношення кримінального провадження для встановлення обставин скоєння злочину. Зокрема для встановлення обставин залучення ОСОБА_6 до проведення слідчих дій чи спонукання останнього до підписання протоколів слідчих дій у яких він не брав участі, просив допитати колишніх та діючих працівників поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших, які фігурують у тих же процесуальних документах, які засвідчені підписами ОСОБА_6 , а також ОСОБА_11 , як учасника цих слідчих дій.
Однак слідчий вказане клопотання проігнорував і у встановлений законом строк не повідомив його про вирішення клопотання, тому просив зобов`язати слідчого та прокурора, якому було скероване вказане клопотання для контролю, виконати вимоги ст.220 КПК України.
На розгляд скарги ОСОБА_5 не прибув двічі 21.02.2020 та 24.02.2020 року, про час і місце розгляду справи був повідомлений телефонограмою.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги поданої скарги заперечив, вказав, що 14.02.2020 року отримав із прокуратури згадане клопотання і вирішив його, про що виніс 16.02.2020 року постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, яку направив ОСОБА_5 поштою, а також вручив особисто 21.02.2020 року при проведенні із ним слідчих дій. Зокрема вказав, що погодився із необхідністю допиту ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак відмовив у задоволенні клопотання в частині допиту слідчого прокуратури ОСОБА_12 , оскільки обставини кримінального провадження йому були відомі лише як слідчому. На виконання клопотання потерпілого ним було проведено допит ОСОБА_9 , який від дачі показань відмовився. ОСОБА_11 уже допитувався у цьому провадженні і на даний час провести його повторний допит неможливо, оскільки він перебуває у зоні проведення бойових дій ООС. Організаційні заходи до проведення допиту інших свідків вживаються.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив, що до обставин, які встановлюються і доводяться у кримінальному провадження, зокрема щодо оцінки показань свідка ОСОБА_6 при допиті слідчим та судом, показання наведених ОСОБА_5 осіб ключового значення не мають. Разом з тим, слідчий намагався провести ініційовані ОСОБА_5 слідчі дій, а тому скарги на бездіяльність слідчого та прокурора вважає безпідставними.
Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, дослідивши матеріали за скаргою та подані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Встановлено, що у межах кримінального провадження №0000031 слідчим Богородчанського ВП ГУНП ОСОБА_4 розслідуються обставини, можливого скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 384 КК України.
10.02.2020 року ОСОБА_5 скеровано слідчому та прокурору клопотання у вказаному провадженні про проведення допиту ряду свідків.
Як встановлено судом, клопотання передано слідчому 14.02.2020 року і розглянуто ним 16.02.2020 року, про що винесена постанова про часткову відмову у його задоволенні.
Рішення слідчого в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про допит як свідка слідчого прокуратури ОСОБА_12 є обґрунтованим Відпвідно до ч.7 ст.97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому під час здійснення ними кримінального провадження. Відтак допит слідчого Корунти щодо змісту показань свідка ОСОБА_6 , які той давав йому під час розслідування ним кримінального провадження не може бути прийнято як доказ.
Інших осіб, слідчий виявив намір допитати, за наявності такої можливості.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Богородчанського ВП ГУНП ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000031 щодо вирішення ними клопотання від 10.02.2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1