Справа №№ 147/266/17
В И Р О К
Іменем України

22 січня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000020 внесеного в ЄРДР від 26.01.2017 відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, одружений, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, працює трактористом ТОВ «Ободівка-Агро», не являється депутатом, раніше неодноразово судимий,
- 13.10.2005 Тростянецьким р/с по ст. 164 ч.1, 75 КК України на 1 рік п/в з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 26.12.2007 Тростянецьким р/с по ст. 164 ч.1, 75 КК України на 2 роки обмеження волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 30.09.2008 Тростянецьким р/с по ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 р. 6 міс. п/в, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 28.10.2011 Тростянецьким р/с по ст. 164 ч.1 до 120 год. громадських робіт;

- 05.09.2012 Тростянецьким р/с по ст. 164 ч.2, 75 КК України на 3 р. об/в, з встановленням іспитового строку на 2 роки, направленого для відбування покарання згідно ухвали Тростянецького р/с від 27.02.2013 та звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Крижопільського р/с від 17.06.2015 з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 7 днів, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 25.01.2017 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із своїм товаришем ОСОБА_8 , завітав до домогосподарства свого односельчанина ОСОБА_9 , в якому також проживає його співмешканка ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Пройшовши до будинку, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 та його співмешканці ОСОБА_5 вжити з ним спиртні напої, які він приніс із собою, на що останні відмовилися. В подальшому залишаючись у будинку ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та його товариш ОСОБА_8

почали розпивати спиртні напої. Розпивши спиртні напої, у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 в ході якого ОСОБА_6 помітив в руках ОСОБА_5 мобільний телефон марки «LG», під час чого в нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_6 наніс удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця-садни в ділянці орбіти правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 27.01.2017 утворилися від дії твердого, тупого предмету та

відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Від даного удару потерпіла ОСОБА_5 впала на підлогу кімнати, житлового будинку ОСОБА_9 після чого ОСОБА_6 відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 марки «LG» моделі «А 190 Dual Sim», вартість якого відповідно висновку КНДІСЕ №504/17-21 від 07.02.2017 складає 171, 00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду пояснив, що 25.01.2017 близько 18 год., він разом із своїм товаришем ОСОБА_8 прийшов до домогосподарства свого родича ОСОБА_9 , який проживає з співмешканкою ОСОБА_5 . В будинку, він запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розпити з ними спиртне, яке він приніс із собою, на що останні відмовилися. В подальшому залишаючись у будинку ОСОБА_9 , він та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Під час цього він заснув, так як був сильно п`яний. Прокинувшись він виявив, що з кишені пропали гроші. Тому він вирішив, що вказані гроші викрала ОСОБА_5 . Тоді, він сказав, їй віддати гроші, на що та відповіла, що ніяких грошей вона не брала. Тоді. Він сказав. Віддати йому її мобільний телефон, але вона відмовилась. Після цього, він рукою штовхнув її і та впала. Після цього він забрав в неї мобільний телефон і вийшов з будинку. Наступного дня він йшов по вулиці і був затриманий працівниками поліції та в нього вилучили мобільний телефон. У вчиненому щиро кається просить суд суворо не карати.

Крім повного та беззастережного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що вона перебувала в будинку ОСОБА_9 , з яким проживає разом. 25.01.2017 до них прийшов племінник ОСОБА_9 ОСОБА_6 , який перебував в нетверезому стані, потім прийшов його товариш ОСОБА_8 , з яким вони разом розпивали спиртне, яке приніс ОСОБА_6 . Через деякий час, вони пішли і потім ОСОБА_6 повернувся, і сказав віддати йому мобільний телефон, через те, що в нього пропали гроші. Вона відмовилась, тоді він вдарив її рукою по обличчю, від чого вона впала на підлогу, після чого, витягнула із мобільного телефону сім-карту, і ОСОБА_6 забрав даний мобільний телефон. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має, і просить суд суворо останнього не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він разом із ОСОБА_6 розпивали спиртне в будинку ОСОБА_9 . Коли вони вийшли з будинку, то ОСОБА_6 сказав, що в нього пропали гроші, і повернувся до будинку, де ОСОБА_5 сама відала йому мобільний телефон, витягнувши сім-карту. Він не бачив, щоб ОСОБА_6 наносив їй тілесні ушкодження.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця від 26.01.2017, відповідно до якого було проведено огляд ОСОБА_6 , під час якого останній видав мобільний телефон, яким він заволодів у ОСОБА_5 та фото таблицею до нього;

- висновком експерта № 27 від 27.01.2017, відповідно до якого у гр. ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця-садна в ділянці орбіти правового ока, які утворились від дії твердого тупого предмету, можливо удару кулаком 25.01.2017 при обставинах вказаних потерпілою, відносяться до категорії легких, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я;

- висновком товарознавчої експертизи № 504/17-21 від 07.02.2017, відповідно до якого ринкова вартість телефону «LG» моделі «А190 Dual Sim» могла складати 171 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 20.02.2017 та фото таблицею до нього, згідно якого останній розповідає та показує механізм нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, в судовому засіданні досліджено характеризуючі особу обвинуваченого матеріали справи.

При дослідженні письмових доказів, у учасників судового засідання не виникло сумнівів щодо належності та допустимості вказаних доказів.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфікуючою

ознакою якого являється, грабіж поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, доведена в судовому засіданні в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданих збитків, наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Обтяжуючими вину обставинами є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 186 ч.2 КК України.

Приймаючи до уваги викладене, а також тяжкість вчиненого злочину, розмір заподіяної шкоди, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , позицію потерпілого та державного обвинувача, наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, відшкодування завданих збитків, запевнення обвинуваченого про те, що він став на шлях виправлення, щире каяття та визнання вини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання і застосування відносно нього ст. 75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, з врахуванням позиції державного обвинувача, яким таких клопотань не заявлялось, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу, підстав для їх обрання немає.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати понесенні на проведення товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_6 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 75, 76, 186 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки «LG» в кримінальному провадженні № 0000020, повернути власнику ОСОБА_10 , згідно постанови від 26.01.2017.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати понесенні на проведення товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: