Шаргородський районний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року

м. Шаргород

справа № 152/202/20
провадження № 1-кс/152/28/20

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000046, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

18.02.2020 старший слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у рамках кримінального провадження №0000046, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України, при наявності передумов, визначених у ст.ст. 132, 170 цього Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження

СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження №0000046, зареєстроване в ЄРДР 16.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2020 до чергової частини Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт заступника начальника Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про те, що під час перевірки ЄО 366 від 13.02.2020, а саме : повідомлення від ОСОБА_6 про те, що в ніч на 13.02.2020 невідома особа з автомобіля марки ВАЗ 2104, який був припаркований біля його домогосподарства по АДРЕСА_1 скоїла крадіжку його майна, зокрема акумуляторної батареї "WIN MAXX PREMIUM 560059052 SMF 12V 60 Ah 520 A (EN) з маркуванням "655015257"; пластикового бачка білого кольору для автомобільного склоомивача, з маркуванням "21 20" та написом "35" не кришці; бінокля моделі "БПЦ 5 8х30 MADE IN USSR" з номером 81231302 зі шкіряним чохлом чорного кольору; металевого автомобільного домкрата встановлено наявність ознак кримінального правопорушення.

За даним фактом розпочато досудове розслідування з правовою кваліфікацією - ч.1 ст.185 КК України (а.с.2,3).

Згідно протоколу огляду речей від 17.02.2020, вище вказані речі добровільно видані працівникам поліції ОСОБА_7 , які в подальшому вилучено, оглянуто і постановою старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000046 (а.с. 5 - 7).

Присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_6 вказав, що оглянуті речі належать йому та були викрадені в ніч з 12 на 13 лютого 2020 року з автомобіля ВАЗ 2104, який знаходився біля його домогосподарства в АДРЕСА_1 .

З метою збереження речових доказів, які є об`єктами кримінально протиправних дій та проведення судової товарознавчої експертизи автор клопотання просить накласти арешт на речові докази відповідно до вимог ст.ст. 131 132, 170 -171 КПК України.
Позиція сторін

Старший слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

Власник викрадених речей, визнаних речовими доказами - ОСОБА_6 на виклик суду не прибув, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду клопотання. За приписами ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі -КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що майно, на яке автор клопотання просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 цього Кодексу.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України і подано, у відповідності до ст. 170 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, на яке може бути накладено арешт (глава 17 Розділу ІІ КПК України).

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За вказаних обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України , слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000046, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на акумуляторну батарею "WIN MAXX PREMIUM 560059052 SMF 12V 60 Ah 520 A (EN) з маркуванням "655015257"; пластиковий бачок білого кольору для автомобільного склоомивача, з маркуванням "21 20" та написом "35" не кришці; бінокль моделі "БПЦ 5 8х30 MADE IN USSR" з номером 81231302 зі шкіряним чохлом чорного кольору; металевий автомобільний домкрат, частково пофарбований в чорний колір, частково покритий корозією, вилучені працівниками поліції 17.02.2020 в ході огляду речей.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 та прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1