УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №943/785/20
Провадження №1-кс/943/301/2020
19 травня 2020 року м. Буськ
Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцю с. Задвір`я, Буського району, Львівської області, громадянину України, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , студент 4-го курсу НУ «Львівська політехніка», раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України,
Заступник начальник СВ Буського Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в якому просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В ході досудового розслідування встановлено, що 17 травня 2020 року приблизно о 22 год. 10 хв. інспектор СРПП №2 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_9 та поліцейський СРПП №2 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_10 знаходячись згідно графіку на службі будучи у форменому одязі (однострої), з відповідними знаками розрізнення, з вогнепальною зброєю «ПМ», спеціальними засобами - гумовими кийками, кайданками, засобами, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії, під час виконання завдань поліції, передбачених ст.2Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи навпроти будинку №65, що розташований по вул. Головнав с. Задвір`я Буського району Львівської області, виконуючи покладені на них службові обов`язки, зупинили автомобіль марки «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_8 за порушення правил дорожнього руху, який чинив активний опір працівникам поліції. В ході затримання ОСОБА_8 , за вчинення кримінального правопорушення, до них підбіг ОСОБА_6 , який усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції почав вимагати звільнення свого брата ОСОБА_8 , поводити себе неадекватно та нецензурно висловлювався в бік працівників поліції, наніс приблизно три-чотири удари коліном правої ноги у частину грудної клітки поліцейського ОСОБА_10 . Відреагувавши на незаконні дії ОСОБА_6 , інспектор капітан поліції ОСОБА_9 , почала відтягувати його від поліцейського ОСОБА_10 .
Врезультаті активних протиправних дій ОСОБА_6 вдалось уникнути ОСОБА_8 законного затримання та втекти з місця події.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 , під час здійснення опору поліцейському СРПП №2 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_10 , який разом із інспектором СРПП №2 Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_9 знаходились згідно графіку на службі, будучи у форменому одязі (однострої), з відповідними знаками розрізнення, з вогнепальною зброєю «ПМ», спеціальними засобами - гумовими кийками, кайданками, засобами, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії, під час виконання завдань поліції, передбачених ст.2Закону України «Про Національну поліцію», 17 травня 2020 року приблизно о 22 год. 15 хв. перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 одягнена у формений одяг, є працівником поліції, перебуває на службі та виконує свої службові обов`язки з припинення правопорушення, умисно схопив рукою за її ліву руку та почав викручувати, внаслідок чого заподіяв інспектору капітану поліції ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді одного синця по тильній поверхні лівої кисті та одного синця по тильній поверхні першого пальця лівої руки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 КК України
Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345КК України,зокрема: рапортом оперативного чергового про повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 18.05.2020 року, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , протоколом про затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, висновками судово медичної експертизи, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вивченням особи підозрюваного з`ясовано, щоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Задвір`я Буського району, Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , не одружений, раніше не судимий.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який відповідно до ч.2 ст.345 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки після вчинення даних кримінальних правопорушень зник з місця події, незаконно впливати на потерпілого та свідків, котрі на даний час не допитані органом досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечили та просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зустрічне клопотання захист мотивує тим, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, є студентом 4-го курсу, має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом з мамою, братом, бабцею, татом.
Тато хворіє, має онкологічне захворювання.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, позицію захисту та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
18 травня 2020 року відомості про вчинені кримінальні правопорушення було внесено до ЄРДР.
18 травня 2020 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень о 10 години 00 хвилин за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, 18.05.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України, за наведеними вище обставинами.
Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_6 , підтверджується: зібраними у справі доказами: оглядом місця події від 18 травня 2020 року; допитом потерпілого ОСОБА_10 від 18 травня 2020 року, висновком експерта № 29/2020 від 18.05.2020 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 18 травня 2020 року, висновком експерта № 30/2020 від 18.05.2020 року.
Так, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, на підтвердження обґрунтованості підозри досудовим слідство зібрано ряд зазначених в клопотанні вагомих доказів.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , суд також враховує, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватися вимог ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У Рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії», а також правових позицій, викладених у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», та у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».
У справі «Ігнатов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 і 4, є серед основоположних прав, що захищають фізичну безпеку особистості і в цій якості її важливість має першорядне значення. Її головна мета полягає в тому, щоб не допустити свавільного або необґрунтованого позбавлення волі. Зокрема, можна ідентифікувати три основні засади у практиці
Суду: вичерпний характер винятків, які повинні бути інтерпретовані строго і які не допускають широкого трактування відповідно до інших положень Конвенції (зокрема, статті 8-11 Конвенції); законності затримання, включаючи матеріальне та процесуальне право, що є вимогою ретельного дотримання принципу верховенства права. Одним з найбільш поширених видів позбавлення волі у кримінальному провадженні є досудове тримання під вартою. Таке тримання є одним із винятків із загального правила, що кожна людина має право на свободу (параграф 1 статті 5), та передбачено в підпункті (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.
Аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зіставляючи їх з вищевказаними вимогами кримінального процесуального закону і практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не наведено достатніх і належних доказів існування у сукупності всіх ризиків зазначених в клопотанні.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( Panchenko v. Russia ( Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ( Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має визначене місце проживання, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та запобігти вказаним ризикам.
З огляду на вказане слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись п. 1, п.3,п. 4, п.5,ч. 1 ст. 177, ст.182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 197, ч.2 ст.369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Задвір`я, Буського району, Львівської області, громадянину України, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , студент 4-го курсу НУ «Львівська політехніка», раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто, до 19.07.2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- заборонити відлучатися без дозволу слідчого, суду з житла за адресою: с.Задвір`я, Буського району Львівської області ;
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, на визначений ними час;
- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.
Копію ухвали направити для виконання до Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 19.05.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1