ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 766/1790/20
Номер провадження : 11-кп/819/654/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року червня місяця 09 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання:

ОСОБА_5 участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 Захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в матеріали кримінального провадження № 0003296, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2020 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 12 червня 2020 року включно.
На вказану ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, де вважає, що вказана ухвала є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню. Вказує, що в справі відсутні докази щодо ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та матеріалами клопотання не доведено щодо неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Він хворіє і потребує лікування. Вважає що відсутні ризики для обрання вказаного запобіжного заходу, що судом при розгляді провадження не було враховано. Просить увалу слідчого судді скасувати та обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ухвалою Херсонського міського суду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 лютого 2020 року, включно, без визначення розміру застави.
18.02.2020 року під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого до 17.04.2020 року.

ОСОБА_7 стороною обвинувачення обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

За ухвалою суду про обрання та продовження запобіжного суду, і матеріалами кримінального провадження обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та встановлено що існують ризики того, що у випадку його звільнення з під варти, він може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується сукупністю наступних обставин, а саме те, що він раніше судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі та знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, раніше оголошувався у розшук у зв`язку з ухиленням від явки до суду, до взяття під варту офіційно не працював, тобто не має законних джерел доходів, що може спонукати його до вчинення нових злочинів, зазначені обвинуваченим ОСОБА_7 соціальні зв`язки, не є такими, які б при даних обставинах впевнено гарантувати його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених вище ризиків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються необґрунтованими.

На цей час, саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Посилання апеляційної скарги обвинуваченого про наявність у нього захворювання, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги про відмову в продовженні строку вказаного запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про продовження строку тримання під вартою до 12червня 2020року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді : ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/