БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/548/2020
Провадження № 1-кп/497/60/2020
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
про призначення кримінального провадження до розгляду

12.05.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
вивчивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000028 від 28.01.2020 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Горбків Сокальського району Львівської області, зі слів - з середньою освітою, не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
- який обвинувачується за ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.05.2020 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , що обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України; кримінальне провадження підсудне Болградському районному суду Одеської області, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Підстав для ухвалення рішень, передбачених пунктами 14 частини 3 ст.314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено.
Учасники підготовчого судового засідання вважають можливим призначити його до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Обвинуваченому в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, проте клопотання про його продовження до суду не надходило.
Прокурором заявлено клопотання про виклик у судове засідання і допит свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також обвинуваченого і потерпілу.
Проти задоволення клопотання прокурора заперечень не надходило.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо призначення обвинувального акту до розгляду та заявлених клопотань, дійшов наступного висновку.
Згідно наданих суду матеріалів, обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано ухвалою слідчого судді до 28.05.2020року.
Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не може дозволити собі вийти за межі основоположних засад та законодавчих принципів, особливо якщо це стосується застосування або продовження запобіжного заходу під час підготовчого провадження у кримінальній справі, а бо під час розгляду справи по суті.
Кримінальний процесуальний закон розділяє судове провадження у суді першої інстанції на підготовче провадження (глава 27 КПК) та судовий розгляд (глава 28 КПК).
Кожний етап судового провадження суворо регламентований, та законом визначені питання, які суд вправі розглянути на кожній із стадій.
Стадія підготовчого провадження містить виключний перелік таких питань у ст.ст.314-316, 303 КПК, та у інших нормах, які уповноважують суд у ч.2п.5ст.315 КПК ухвалити конкретні рішення.
Зі змісту ст.8 КПК України вбачається, що суд може застосувати принцип Верховенства права, якщо закон обмежує права людини, однак, при цьому, дотримуючись принципу правової визначеності, оскільки людина, яка захищає свої права, може розраховувати на діючий процесуальний закон, що дає такі інструменти.
Посилаючись на приписи ст. 331 КПК для продовження запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження, не вірно застосовувати процесуальні механізми, чим порушується принцип правової визначеності.
Так, ст. 331 КПК віднесена до глави 28 «Судовий розгляду».
Процедура вирішення питання про обрання запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження, що вказана у ст. 314 КПК України, відсилає до норм з цієї глави лише в межах ст.ст.342-345 КПК (ч.2 ст. 314). Ці межі є виключними у контексті даної норми, а тому, суд, який на стадії підготовчого судового засідання продовжить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без наявності клопотання, посилаючись на ст.331 КПК, є прямим порушенням норм процесуального закону.
Ч.3 ст. 315 КПК України передбачена можливість на стадії підготовчого засідання обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід.
З огляду на зміст цієї правової норми продовження строку дії запобіжного заходу даною статтею не передбачено взагалі, а лише вказано, що в разі відсутності зазначених клопотань (обрання, зміни чи скасування) ті заходи забезпечення, що були обрані на стадії досудового розслідування, вважатимуться продовженими. Останнє речення рішенням Конституційного суду у рішенні https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v001p710-17 - n63 визнане неконституційним.
Оскільки ч.3 ст.315 КПК України регулює питання продовження запобіжних заходів з невизначеним строком (застава, особиста порука тощо), то запобіжні заходи із обмеженим строком дії, такі, як, зокрема, арешт, мають застосовуватись виключно з урахуванням практики ЄСПЛ на національного законодавства.
Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» «… практика тримання обвинувачених під вартою без конкретних правових підстав або за відсутності чітких правил, які б регулювали їхнє становище, наслідком застосування якої може стати позбавлення особи свободи без дозволу суду на необмежений строк, є несумісною з принципами правової визначеності та захисту від свавілля, якими поєднані Конвенція та принцип верховенства права».
Крім того, згідно листа ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", з метою дотримання процесуального порядку застосування запобіжних заходів, в тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час підготовчого провадження судам необхідно враховувати, що враховуючи практику ЄСПЛ, з метою недопущення порушення права на свободу та особисту недоторканність судам під час проведення підготовчого судового засідання необхідно враховувати, що застосування ч. 3 ст.331 КПК під час підготовчого провадження є помилковим та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства.

Конституційний Суд України рішенням від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 (Справа № 1-28/2017) зазначив, що «…положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту чи тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, за яких такі запобіжні заходи були обрані на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України… Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу). Права громадянина захищаються судом. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

У практиці Європейського суду з прав людини сформовано, серед іншого, характеристики незалежності суду, одна з яких полягає в тому, що суд має сприйматися як незалежний орган; щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об`єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь-яких легітимних сумнівів з цього приводу (пункти 125, 126 рішення від 6 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України").

Конституційний Суд України вважає, що продовження судом під час підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження домашнього арешту або тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції. Коли суддя за відсутності клопотань сторін (прокурора) ініціює питання продовження тримання обвинуваченого під вартою або домашнім арештом, він виходить за межі судової функції і фактично стає на сторону обвинувачення, що є порушенням принципів незалежності і безсторонності судової влади.

Враховуючи наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу не відповідає статті 55, частині першій статті 126 та пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України…».
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відтак, відсутні достатні підстави та можливість для розглядуи питання про продовження чи обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
Потерпіла вважала можливим призначити кримінальне провадження до розгляду.
Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов висновку про виконання усіх потрібних підготовчих дій та наявності підстав для призначення провадження до судового розгляду по суті, а також - щодо задоволення клопотань прокурора; крім того, згідно вимог ст.314ч.3п.6,ч.5 КПК України, - доручити органу пробації за місцем проживання обвинуваченим скласти досудову доповідь з метою забезпечення суд інформацією, що характеризує обвинуваченого для врахування, в разі визнання його винуватості, при ухваленні судового рішення в частині визначення міри покарання.
Керуючись ст.ст.177,314ч.1-3,5, 314-1,315, 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 на 22.05.2020 року, об 11:00 годині у відкритому судовому засіданні в залі Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня,192, м.Болград, Одеська область, - за участю прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури.
У судове засідання викликати: прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченого ОСОБА_14 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_4 , сповістивши їх про час та місце судового засідання під розписку в залі суду, та викликати до суду свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Доручити органу з питань пробації Болградському районному сектору філії Державної установи "Центр пробації": пр-т Соборний,89, м.Болград, Одеська область, на підставі вимог п.6ч.3ст.314 КПК України скласти щодо обвинуваченого ОСОБА_8 досудову доповідь, та надати її суду у строк до судового засідання до 01.06.2020 року включно з метою забезпечення суд інформацією, що характеризує обвинуваченого.
Копію даної ухвали вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_15 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1