Справа № 344/841/20
Провадження № 10/4808/1/20
Категорія ст.236-1 КПК України 1960 року
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2020 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_8 від 03 травня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляцію.

Автоматизованою системою документообігу 21.02.2020 року визначено склад колегії суддів для розгляду апеляції ОСОБА_6 : головуючий суддя ОСОБА_3 , судді ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

До початку апеляційного розгляду судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили про самовідвід, мотивуючи тим, що в даному провадженні ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 03 січня 2019 року було задоволено їх заяви про самовідвід.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Колегія суддів вважає, що заяви суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про самовідвід підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України 1960 року передбачено, що суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи при наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 56 КПК України 1960 року за наявності підстав, передбачених статтями 54-55 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами. Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 року у п. 30 зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Суд, суддя є безсторонні, поки зворотне не буде доведено. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії»,«Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Кипріану проти Кіпру»).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 03 січня 2019 року року було задоволено заяви суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про самовідвід, оскільки апелянт ОСОБА_6 неодноразово допускав дії, які виходять за межі наданих йому процесуальних прав та в образливій формі висолювався на адресу вказаних суддів, що може бути розцінено стороннім спостерігачем як наявність особистих конфліктних відносин між скаржником та суддями апеляційної інстанції.

Вказані обставини, можуть викликати сумнів у тому, що існуючий склад суду зможе забезпечити неупереджений судовий розгляд апеляції ОСОБА_6 на постанову судді та підривають довіру до майбутнього судового рішення.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006р. схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 р.№ 2006/23).

Таким чином, відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів існують дві підстави для самовідводу:

1) коли суддя не може винести об`єктивне рішення по справі;

2)коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Колегія суддів вважає, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що розгляд апеляції ОСОБА_6 суддями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 може викликати у стороннього спостерігача сумніви в їх неупередженості.

За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного розгляду апеляції ОСОБА_6 , у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України 1960 року, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяви суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про самовідвід.

Керуючись ст. 56 КПК України 1960 року та п. 15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Задовольнити заяви суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про самовідвід.

Матеріали провадження передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5