ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2570/19 Справа № 176/1796/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого

(в режимі відео конференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України, а саме щодо зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 останній раз засуджений за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. В строк відбуття покарання ОСОБА_7 було зараховано строк тримання під вартою з 16 лютого 2018 року (включно) по день набрання вироком законної сили.
Згідно ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 лютого 2018 року за злочин, який був вчинений ним 11 лютого 2018 року в рамках іншого кримінального провадження. Оскільки за злочин, який був скоєний засудженим 02 лютого 2017 року до ОСОБА_7 не обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволенню не підлягає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити його клопотання та зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16 лютого 2018 року по 26 листопада 2018 року, мотивуючи такі вимоги тим, що злочини за які його було засуджено вчинено в період дії Закону України №838-VIIІ від 26 листопада 2015 року, а тому він має всі правові підстави на зворотню дію в часі цього Закону та застосування ч. 5 ст. 72 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений в судовому засіданні в режимі відеоконференції свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила її залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Апеляційний суд у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України, зі змінами, що діяли в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого на судово-медичній чи судово-психіатричній експертизі; перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При розгляді кримінальної справи у порядку КПК 1960 року до строку попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи органом дізнання за підозрою у вчиненні злочину; затримання особи слідчим за підозрою у вчиненні злочину; тримання особи під вартою як запобіжний захід; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизі.

Незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні та виходячи з положень ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Вищевказані вимоги кримінального законодавства України судом першої інстанції в повному обсязі було дотримано.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 , він був засуджений за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України по двом кримінальним провадженням за №0000444 та №0000422 до позбавлення волі строком на 4 роки. В строк відбуття покарання ОСОБА_7 було зараховано строк тримання під вартою з 16 лютого 2018 року (включно) по день набрання вироком законної сили.

Згідно ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 лютого 2018 року за злочин, який був вчинений ним 11 лютого 2018 року в рамках іншого кримінального провадження.

Оскільки за злочин, який був скоєний засудженим 02 лютого 2017 року до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався, то клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволенню не підлягає.

Факт подальшого об`єднання кримінальних проваджень, в даному випадку, не є правовою підставою для застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, яка визначає обов`язковість попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження.

Окрім того, слід звернути увагу, що раніше ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року на вищевказаних підставах засудженому вже було відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Таким чином, з огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, оскільки як вбачається з матеріалів особової справи до ОСОБА_7 за злочин скоєний 02 лютого 2017 року запобіжний захід не обирався, а подальше об`єднання кримінальних проваджень, в даному випадку, не є правовою підставою для застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, підстав для скасування оскаржуваної ухвали, як і істотних порушень вимог кримінального законодавства України при розгляді клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, судом апеляційної інстанції не встановлено.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4