Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/165/20
Провадження № 1-м/650/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Каховського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого вироком Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року за частиною третьою статті 30, частиною другої статті 313 КК РФ, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року (з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року), на підставі статті 70 КК РФ до 9 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму,

встановив:

У січні 2020 року до суду надійшло зазначене клопотання в якому Міністерство юстиції України відповідно до частини першої статті 610 КПК України, з метою забезпечення виконання в України покарання призначеного громадянину України російським судом просить: визначити норми (статті, частини статей) КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчинені яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі зазначеного вироку.
Клопотання мотивовано тим, що 22 грудня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 4064/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 606 КПК України, статті З Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 25 вересня 2018 № 06-126097/18.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2019 вирок Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, стосовно громадянина України ОСОБА_4 було приведено у відповідність із законодавством України.
Листом від 22 травня 2019 року Міністерство юстиції України повідомило Міністерству юстиції Російської Федерації про згоду на передачу ОСОБА_4 в Україну, а також звернулося з проханням відповідно до пункту «f» частини першої статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року інформувати про остаточне рішення російської сторони.
23 жовтня 2019 року від Міністерства юстиції Російської Федерації додатково надійшла копія вироку Валуйського районного суду Бєлгородської області від 28 червня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 1 року 10 місяців позбавлення волі за вчинення дій, передбачених частиною третьою статті 30, частиною другою статті 313 КК РФ. На підставі статті 70 КК РФ за сукупністю вироків приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.
05 грудня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 3904/5 було внесено зміни до наказу Міністерства юстиції України від 22 грудня 2018 року № 4064/5, а саме прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Валуйського районного суду Бєлгородської області від 28 червня 2019 року, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 6-9, 12, 13 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19 серпня 2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 вересня 2019 року № 06-118579/19, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 13 вересня 2019 року № 06-116329/19.
У зв`язку з чим виникає необхідність щодо приведення українським судом вироку Валуйського районного суду Бєлгородської області від 28 червня 2019 року, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року, стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
Суд, заслухавши прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду РФ, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог частини першої статті 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у статті 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями статті 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у частини четвертої статті 610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у частині третій статті 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 засуджено вироком Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року за частиною третьою статті 30, частиною другої статті 313 КК РФ, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року (з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року), на підставі статті 70 КК РФ до 9 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну.
ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого за частиною третьою статті 30, частиною другою статті 313 КК РФ, який кваліфіковано як замах на втечу з місця позбавлення волі, вчинений особою, яка відбуває покарання, групою осіб за попередньою змовою, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 початок строку 28 червня 2019 року, кінець строку 27 червня 2028 року. Станом на 23 червня 2019 року відбутий строк покарання становить 25 днів; невідбутий строк покарання становить 8 років 11 місяці 4 дні. На даний час ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 7 УФСВП Росії по Белгородській області».
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Замах на втечу з місця позбавлення волі, вчинений особою, яка відбуває покарання, за попередньою змовою групою осіб кваліфікується за частиною третьою статті 68, частиною другою статті 393 КК України, останньою з яких передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Поряд з цим, при визначенні меж покарання необхідно виходити з правила закріпленого у частині третій статті 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 610 КК України якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Тобто за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.
З урахуванням наведеного, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 та вважати його засудженим за частиною третьою статті 68, частиною другою статті 393 КК України строком на 1 рік 10 місяців позбавлення волі.
У урахуванням застосування російським судом правила призначення покарання за сукупністю вироків, згідно з яким до покарання призначеного вироком Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року (з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року) вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді 9 років позбавлення волі.
За українським законодавством правила призначення покарання за сукупністю вироків врегульовані статтею 71 КК України, частина друга якої визначає, що при складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років.
Злочин визначений частиною другою статті 393 КК України, згідно з частиною четвертою статті 12 КК України є тяжким злочином, а отже призначення покарання за сукупністю вироків у виді 9 років позбавлення волі відповідатиме національному законодавству.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання у порядку обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 28 червня 2019 року.
Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 372, 602-604, 610 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною другою статті 313 КК Російської Федерації.
Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 , визнано винним вироком Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року передбачена частиною третьою статті 68, частиною другою статті 393 КК України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за частиною третьою статті 68, частиною другою статті 393 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців позбавлення волі.
На підставі статті 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22 січня 2018 року (з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 30 березня 2018 року) призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 відповідно до вироку Валуйського районного суду Белгородської області від 28 червня 2019 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 28 червня 2019 року дня взяття його під варту в залі суду.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Якщо ухвала суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1