Справа №173/1014/20
Провадження №1-кс/173/186/2020
У Х В А Л А
іменем України

25 червня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську погоджене із прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350 від 29 квітня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме на грошові кошти, які перебувають на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ПП «Агросервіс 2008» () в АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК», МФО322540, , шляхом зупинення видаткових операцій по вказаному рахунку з позбавленням ПП «Агросервіс 2008» права користуватись та розпоряджатись грошовими коштами на зазначеному рахунку.

Слідчим подана заява про проведення розгляду даного клопотання без його участі, в якій він підтримує подане клопотання та просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна ч.1 ст.170 КПК України.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.10 ст.170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку ст.ст.170-173 КПК України та згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються ч.5 ст.132 КПК України.

Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання Верхньодніпровський відділ поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській з 29.04.2020 року здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_5 за обставин, які виникли під час виконання усного договору купівлі-продажу у розстрочку між ОСОБА_5 та посадовими особами ПП «Агросервіс 2008» у період часу з 04.10.2019 по 24.10.2019 року.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 . Слідчим не надано доказів, що у вказаному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

Разом з тим, у вказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором, до теперішнього часу, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, а тому відсутні достатні підстави вважати, що службові особи ПП «Агросервіс 2008» мають таке відношення до даного кримінального провадження, яке б надавало підстави для накладення арешту на майно ПП «Агросервіс 2008» з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відсутність процесуального статусу підозрюваного у будь - якої особи позбавляє слідчого суддю можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення цивільного позову.

Крім цього, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, не зазначено у ст. 96-3 КК України, в якій визначено підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженому із прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1