КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_3,

суддів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

секретаря - ОСОБА_6

за участю:

прокурора - ОСОБА_7,

адвоката, який діє в інтересах

заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_8, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000120 від 15.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 січня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_9, погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_10, про накладення арешту на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10 грудня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року з боксу НОМЕР_1, розташованого в гаражному кооперативі «Ентузіаст», за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 166, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року вказане клопотання задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування того, що вилучене під час обшуку майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000120, та арешт тимчасово вилученого майна необхідний з метою збереження речового доказу.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що обшук приміщення та вилучення майна проведені незаконно, оскільки ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку гаражного боксу НОМЕР_1, розташованого в гаражному кооперативі «Ентузіаст», за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 166, а обшук проведено в гаражному боксі НОМЕР_1, розташованому в гаражному кооперативі «Ентузіаст», за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 168. При цьому прокурором внесено завідомо неправдиві відомості до протоколів обшуку щодо місця проведення обшуку.

Крім того, як вбачається з хронології звернень органу досудового розслідування та прокурора до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а також прийнятих слідчими суддями рішень, передбачені Кримінальним процесуальним законом України строки звернення з клопотанням про арешт майна пройшли.

Також зазначає, що слідчим суддею накладено арешт без обґрунтування, які саме факти чи обставини можуть підтверджувати вилучені речі, а ухвала не містить обґрунтування та посилання на докази, які свідчать про доведення слідчим обставин, зазначених у ч.3 ст.132 КПК України, в тому числі наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24 січня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Також адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки ухвалу постановлено без виклику власника майна, а про накладення арешту стало відомо 28.01.2020 року після отримання копії ухвали про арешт майна.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

- адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_8, який підтримав свою апеляційну скаргу,

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення. Згідно ч.3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею 24.01.2020 року без повідомлення та участі власника майна чи його представника в судовому засіданні. Про існування оскаржуваної ухвали, як зазначено представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_8, стало відомо 28.01.2020 року після отримання копії ували про арешт майна. При цьому апеляційну скаргу представником подано 01.02.2020 року згідно відмітки штампу на апеляційній скарзі, тобто вона є поданою в межах визначеного законом п'ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв'язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000120 від 15.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група мешканців м. Харкова та Харківської області, учасниками якої являються ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інші невстановлені на даний час особи розробили протиправну схему із заволодіння грошовими коштами громадян під приводом надання послуг із перевезення товарів через державний контроль поза митним оформленням значній кількості осіб.

З метою виявлення та вилучення предметів, речей та документів, які можуть бути використані як докази вини причетних осіб до вчинення злочину, 10.12.2019 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук боксу НОМЕР_1, розташованого в гаражному кооперативі «Ентузіаст», за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 166, в учасника вищевказаної групи - ОСОБА_1, в ході якого вилучено майно у вигляді: полімерних пакетів з одягом та взуттям, мобільних телефонів, накладних, блокноту, чорнових записів, абонентського терміналу, бездротового маршрутизатору, обладнання для пересування та подальшого упакування предметів, автомобіля «Сітроєн Джампер» д.н.з. НОМЕР_18.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року накладено арешт на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10.12.2019 року.

Разом з цим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Всупереч положень ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні не зазначено конкретизований перелік майна, що належить арештувати, та його ідентифікуючі ознаки. Слідчий в клопотанні ставить питання про накладення арешту на коробки, полімерні мішки та пакети без зазначення переліку речей, що в них знаходяться.

Також слід враховувати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за обставинами вчинення шахрайських дій групою осіб, внаслідок чого потерпілим спричинено матеріальну шкоду. З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що останній звернувся до особи на ім'я ОСОБА_12 з проханням допомогти у відправці 12 відеокарт через державний кордон до Російської Федерації.

Разом з цим з, жодних об'єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час обшуку майно, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року надано дозвіл на обшук гаражного боксу НОМЕР_1, розташованого в гаражному кооперативі «Ентузіаст» за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 166, в той час, які фактично обшук проведено в гаражному боксі НОМЕР_1, розташованому в гаражному кооперативі «Ентузіаст-2» за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 168.

Таким чином, проникнення до приміщення та вилучення речей відбувалося з суттєвим порушенням вимог кримінального-процесуального законодавства та Конституції України.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Також колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи викладені обставини, які вказують на необ'єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_9, погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10, про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000120 від 15.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_8, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, якою накладено арешт на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10 грудня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року з боксу НОМЕР_1, розташованого в гаражному кооперативі «Ентузіаст», за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 166, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_9, погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10, про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000120 від 15.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме: документів та речей, які вилучені в ході проведення обшуку 10 грудня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року з боксу НОМЕР_1, розташованого в гаражному кооперативі «Ентузіаст», за адресою: м. Харків, пр.Тракторобудівників, 166, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

1)полімерний білий мішок з чотирма картонними коробками, в двох знаходяться сумки та пакети з бісером та в двох знаходяться бісер та рушники для вишивання;

2)полімерний мішок з коробкою з гаманцями ті бісером з коробкою з аксесуарами для вишивання з бісером, коробка з гаманцями та бісером;

3)полімерний пакет з коробкою з роликами та другою коробкою з роликами;

4)полімерний мішок з коробкою з роликами;

5)полімерний мішок з коробкою з роликами;

6)три полімерних мішка з пуховиками в кількості 47 штук;

7)полімерний мішок з 26 полімерними пакетами з одягом;

8)мішок з 13 пакетами ймовірно з одягом;

9)шість полімерних пакетів імовірно з одягом в полімерному мішку;

10)полімерних мішок з двома пакетами імовірно з одягом;

11)мішок з 6 пакетами імовірно з одягом;

12)мішок з двома пакетами імовірно з одягом;

13)полімерний мішок з двома пакетами імовірно з одягом;

14)13 пакетів з імовірно одягом в полімерному мішку;

15)13 пакетів імовірно з одягом в полімерному мішку;

16)один полімерний мішок імовірно з одягом;

17)полімерний мішок з чотирма пакетами імовірно з одягом;

18)мішок з чотирма пакетами імовірно з одягом;

19)мішок з 9 пакетами імовірно з одягом;

20)мішок з 8 пакетами імовірно з одягом;

21)мішок з 5 пакетами імовірно з одягом;

22)мішок з 9 пакетами імовірно з одягом;

23)мішок з 12 пакетами імовірно з одягом;

24)мішок з 10 пакетами імовірно з одягом;

25)мішок з 6 пакетами імовірно з одягом;

26)мішок з 2 коробками зі взуттям;

27)мішок з коробкою з одягом;

28)мішок з 2 коробками з одягом;

29)мішок з коробкою з одягом;

30)коробок із взуттям;

31)2 коробки із взуттям;

32)3 коробки імовірно з одягом;

33)3 мішка з коробками із взуттям;

34)11 пакетів з одягом на ім'я «ОСОБА_13»;

35)мобільний телефон Huawei Dual lens imei: НОМЕР_2, НОМЕР_3 з сім картою +НОМЕР_4;

36)мобільний телефон Samsung J6+ imei: НОМЕР_5, НОМЕР_6 з сім картою +НОМЕР_7;

37)мобільний телефон Iphone 6S imei: НОМЕР_8, з сім картою +НОМЕР_9;

38)мобільний телефон Huawei imei: НОМЕР_11 з сім картою +НОМЕР_10;

39)мобільний телефон Meizu imei: НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14 з сім картою +НОМЕР_15;

40)5 аркушів з даними, щодо товарно-матеріальних цінностей та 1 аркуш, щодо підключення до інтернету боксу 145;

41) 16 товарно-транспортних накладних «Нової пошти»;

42) 1 блокнот із записами;

43)24 мішка імовірно з одягом;

44) 20 мішків імовірно з одягом;

45)мішок з 5 мішками з одягом;

46)22 пакети імовірно з одягом;

47)16 пакетів імовірно з одягом;

48)8 пакетів імовірно з одягом;

49)7 коробок імовірно з одягом;

50)49 мішків імовірно з одягом;

51)8 мішків з одягом та взуттям;

52)Коробок із взуттям в мішку;

53)9 мішків з одягом;

54)17 аркушів формату А4 з друкованим текстом з адресами;

55) абонентський термінал ZTE ZXHN - F, SN НОМЕР_16;

56) бездротовий маршрутизатор N300, модель DIR - 615, S/N: QXH641C021569;

57)відеореєстратор Hikvision 7100 Series, модель DS-7104HQHi-K1, серійний № D14951743;

58)обладнання для пресування та подальшого упакування предметів;

59)автомобіль Сітроен Джампер д.н.з. НОМЕР_17

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5