Справа № 592/4574/19
Провадження № 1-кп/592/81/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000402, відомості за яким 05.02.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який не має постійного місця проживання, який тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який ніде не працює та офіційно ніде непрацевлаштований, який має повну середню освіту, неодруженого, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисниці: адвокатки ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

01.02.2019 близько 17 години 00 хвилин, проходячи повз одної з сміттєвих звалищ по вул. Веретинівська в м. Суми, ОСОБА_6 звернув увагу на те, що серед сміття лежить полімерний мішок білого кольору, з вмістом металевого предмету. Піднявши виявлений мішок з сміття та зазирнувши в нього, ОСОБА_6 зрозумів, що у знайденому ним мішку лежить обріз, тобто зброя, та розумів, що виявлена ним зброя може відноситися до вогнепальної. Знаючи про те, що виявлена ним зброя відноситься до загальнонебезпечного предмету, неконтрольоване поширення якого може становити підвищену загрозу для суспільства, не маючи дозволу, відповідно до встановлених спеціальних правил поводження зі зброєю, з якою громадяни взагалі не вправі вчиняти будь-які дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільну небезпеку вчинюваного ним діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді порушення громадської безпеки та створення небезпеки, тобто діючи з прямим умислом, не маючи законного дозволу на зберігання зброї, ОСОБА_6 вирішив залишити виявлену ним зброю собі та взяв мішок із зброєю з собою, тобто незаконно придбав. Після чого, тримаючи вогнепальну зброю при собі, ОСОБА_6 незаконно переніс придбану ним зброю до свого будинку за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та поклав її в кімнаті біля ліжка, де без відповідного на те дозволу почав її зберігати. 05.02.2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції була виявлена та вилучена вогнепальна зброя, яка згідно висновку криміналістичної експертизи № 19/119/6-3/51е від 19.03.2019 року, є вогнепальною зброєю, являється обрізом одноствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ЗК (ЗКМ) № 5183 (корпус заскочки цівки) / 399 (курок) . Даний обріз виготовлений із зброї промислового виробництва шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 452 мм і відокремлення приклада до шийки лож саморобним способом. Обріз до проведення пострілів придатний. На підставі вищевикладеного ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні обрізу одноствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ЗК (ЗКМ) № 5183 (корпус заскочки цівки) / 399 (курок) , який є вогнепальною зброєю, без передбаченого законом дозволу, тобто ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

20.03.2019 року прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_9 уклали угоду про визнання винуватості. Беручи до уваги те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до тяжких злочинів, що обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторони погодились на призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Із запропонованими видом та мірою покарання підозрюваний та його захисниця згодні. Прокурору, захисниці, обвинуваченому було роз`яснено про те, що в результаті укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вони позбавляються права на оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (а. п. 11 15) .

Встановивши особу ОСОБА_6 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання суд з`ясував у ОСОБА_6 , що той цілком розуміє: - що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; - наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; - характер обвинувачення; - вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував, що ОСОБА_6 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Суд переконався в судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у ОСОБА_6 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: - умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; - умови угоди відповідають інтересам суспільства; - умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; - обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не існує; - можливість виконання ОСОБА_6 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, вчинений ОСОБА_6 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином.

Раніше неодноразово судимий:

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.02.1994 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців з конфіскацією майна, вирок набрав законної сили 14.02.1994 року (а. п. 1, 124) ;

- звільнений 01.06.1995 року на підставі ст. ст. 5, 18 Указу Президента України Про амністію з нагоди 50-ї річниці Перемоги у Великій Вітчизняній війні № 321/95 від 19.04.1995 року з Сумської виправної колонії (№ 116) , невідбутий строк 1 рік 6 місяців 22 дні (а. п. 124) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.10.1995 року за ч. 1 ст. 21 5-3 КК України (редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, вирок набрав законної сили 01.11.1995 року (а. п. 1, 124) ;

- звільнений 21.08.1996 року з Брянківської виправної колонії Луганської області (№ 11) за відбуттям строку покарання (а. п. 124) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.09.1997 року за ч. 1 ст. 196-1 КК України (редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, вирок набрав законної сили 23.10.1997 року (а. п. 1, 124) ;

- звільнений 19.09.1998 року з Оріхівської виправної колонії Запорізької області (№ 88) за відбуттям строку покарання (а. п. 124) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.08.1999 року за ч. 1 ст. 196-1, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна, вирок набрав законної сили 13.08.1999 року (а. п. 1, 125) ;

- звільнений 12.07.2002 року з Комісарівської виправної колонії Луганської області (№ 22) за відбуттям строку покарання (а. п. 125) ;

- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 29.03.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, вирок набрав законної сили 17.04.2004 року (а. п. 1, 125) ;

- звільнений 31.10.2006 року з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№ 25) за постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2006 року на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк 4 місяці 6 днів (а. п. 125) ;

- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 15.10.2007 року за ст. 395 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, вирок набрав законної сили 11.12.2007 року (а. п. 1, 125) ;

- звільнений 15.02.2008 року з Сумського слідчого ізолятор (№ 25) за відбуттям строку покарання (а. п. 125) ;

- вироком Білопільського районного суду Сумської області від 07.06.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, вирок набрав законної сили 25.06.2012 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/24490207) (а. п. 68 72) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.07.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст 185, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 місяців, вирок набрав законної сили 23.07.2012 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/24021687, http://reyestr.court.gov.ua/Review/32549212) (а. п. 1, 73 86, 125, 131 133) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2013 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, вирок набрав законної сили 14.11.2013 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/34495122) (а. п. 1, 87 93, 125 130) ;

- ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2016 року було зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 18.05.2012 року до 14.11.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ухвала набрала законної сили 02.02.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/55964246) (а. п. 94 96, 125) ;

- звільнений 02.02.2016 року з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№ 25) за ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ухвала набрала законної сили 02.02.2016 року (а. п. 125) ;

- ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 09.08.2016 року звільненого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у зв`язку з добровільною здачею наркотичних засобів, кримінальне провадження закрито, ухвала набрала законної сили 17.08.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/55964246) (а. п. 2, 97 99, 125) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, вирок набрав законної сили 19.02.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/79373416) (а. п. 100 104, 125) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.02.2019 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України (редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 01.04.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/80156754) (а. п. 108 112, 119 121, 125) .

Не має постійного місця проживання (а. п. 1, 68, 74, 75, 79, 87, 100, 108, 113, 118) .

Тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1) .

Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. п. 1) .

Ніде не працює та офіційно ніде непрацевлаштований (а. п. 1) .

Має повну середню освіту (а. п. 1) .

Неодружений (а. п. 1) .

Громадянин України (а. п. 1) .

Невійськовозобов`язаний (а. п. 1).

Згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № 216П/01-11 від 11.02.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звернення з приводу надання психіатричної допомоги в закладі відсутні (а. п. 117) .

Незадовільно характеризується за місцем тимчасового проживання (а. п. 134) .

Згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № 216Н/01-10 від 11.02.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а. п. 140) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 3) ; - активне сприяння розкриттю злочину (а. п. 3) ; - відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину (а. п. 3) ; - беззастережне та повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні злочину (а. п. 12) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, беззастережне та повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки він щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів (а. п. 1 3, 68 104, 108 112, 119 121, 124 133) .

Враховуючи наявність чотирьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Вислухавши думку прокурора щодо наведеного, думку обвинуваченого та його захисниці щодо можливості затвердження угоди, що розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався в тому, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі пред`явлений не був (а. п. 3) .

Кримінальним правопорушення матеріальної шкоди державним чи суспільним інтересам заподіяно не було (а. п. 3) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2020 року по справі № 592/2155/20, провадження № 1-кс/592/1141/20 на тимчасово вилучене майно, а саме: на обріз мисливської рушниці, виявлений та вилучений під час проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , яка набрала законної сили 12.02.2020 року, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (http://reyestr.court.gov.ua/Review/79667777) (а. п. 7, 105 107, 135) .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 5, 7, 136, 137) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/6-1/51е від 14.02.2020 року, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи в сумі 1001,00 грн. , згідно довідці № 19/119/6-3/51е від 19.03.2020 року, пов`язані з проведенням судової балістичної експертизи в сумі 2431,00 грн. , слід відшкодувати на користь держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 (а. п. 3 4, 7, 138, 139) .

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги п. 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод № 13 від 11.12.2015 року, із змісту якого вбачається, що, якщо ж суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК України він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. У випадку коли кримінальне провадження у зв`язку з укладенням угоди попередньо було виділено в окреме провадження, потім вироком суду затверджено угоду та призначено узгоджене між сторонами покарання чи звільнення від його відбування з випробуванням, при цьому щодо інших кримінальних правопорушень провадження здійснювалось у загальному порядку, то під час визначення остаточного покарання суд має керуватися ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України. Якщо ж підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами ст. ст. 71, 72 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 27.02.2019 року був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 01.04.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/80156754) (а. п. 108 112, 119 121, 125) , оскільки після постановлення вищевказаного вироку в справі було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, відтак на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 слід визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, на підставі ст. ст. 115, 131, 176, 207 209 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63, 68 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 51, 52, 63, 65 67, 70, 263 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.03.2019 року між прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2020 року по справі № 592/2155/20, провадження № 1-кс/592/1141/20 на тимчасово вилучене майно, а саме: на обріз мисливської рушниці, виявлений та вилучений під час проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , яка набрала законної сили 12.02.2020 року, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речовий доказ, а саме: обріз одноствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ЗК (ЗКМ) № 5183 (корпус заскочки цівки) / 399 (курок) , який зберігається в камері зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: 40009, м. Суми, вул. Першотравнева, 21, знищити.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/6-1/51е від 14.02.2020 року, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи в сумі 1001,00 грн. , згідно довідці № 19/119/6-3/51е від 19.03.2020 року, пов`язані з проведенням судової балістичної експертизи в сумі 2431,00 грн. , відшкодувати на користь держави за рахунок ОСОБА_6 .

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, на підставі ст. ст. 115, 131, 176, 207 209 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1