Номер провадження: 11-сс/813/865/20
Номер справи місцевого суду: 947/8334/20 1-кс/947/4150/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2020 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 від 23 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001798 від 05 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2020 року було відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 від 23 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001798 від 05 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що представник потерпілого оскаржував рішення не про закриття кримінального провадження за результатами проведення досудового розслідування, а проміжне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження в частині підозри ОСОБА_10 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в той час, як обвинувальні акти відносно інших осіб ОСОБА_11 і ОСОБА_12 були направлені до суду.

Зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову прокурора про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що постанова прокурора про закриття кримінального провадження не є проміжною для ОСОБА_10 , дії якого по суті визнані прокурором законними, в той час як об`єктивні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на існування в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Представник потерпілого зазначив, що на його думку, орган досудового розслідування не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та не провів всі необхідні слідчі дії.

Крім того, в своїй постанові про закриття кримінального провадження прокурор на надав оцінки показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду скарги не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та дійшов передчасного висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Київського ВП ГУНП Одеської області знаходилось кримінальне провадженні внесене до ЄРДР за №0001798 від 05 липня 2018 року за фактом грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а саме вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, в рамках якого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Постановою першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 від 23 березня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 наполягав, що орган досудового розслідування не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та не провів всі необхідні слідчі дії. Крім того, в своїй постанові про закриття кримінального провадження прокурор на надав оцінки показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що прокурором було надано оцінку показанням ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та оглянуто речовий доказ відеозапис з камер відеоспостереження, та на підставі вказаних доказів орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення.

При цьому, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , прокурором взято до уваги лише показання ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які також були підозрюваними у цьому кримінальному провадженні та відносно останніх на теперішній час до суду направлені обвинувальні акти.

Апеляційний суд не погоджується з висновком прокурора та вважає, що вищевикладене свідчить про формальний підхід прокурора, допущення останнім неповноти та однобічності під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що досудове розслідування не може вважатись проведеним повно, всебічно, об`єктивно, неупереджено та у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону України, а висновок слідчого про необхідність закриття кримінального провадження є передчасним.

Між тим, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя вказав, які саме слідчі дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів у кримінальному провадженні були виконані органом досудового розслідування, однак не зазначив чи було вказаних дії достатньо для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя на зазначені обставини уваги не звернув, обмежився лише правовою оцінкою вчиненого кримінального правопорушення в межах матеріалів, наданих слідчим, не надав оцінку доводам скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 щодо неповноти досудового розслідування, внаслідок чого необґрунтовано відмовив у її задоволенні.

Разом з тим, слідчий суддя вказав, що закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 є проміжним рішенням, а тому не може бути оскаржене згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки ст.303 КПК України не містить поняття проміжного закриття кримінального провадження та не встановлює неможливість оскарження постанови про закриття кримінального провадження відносно однієї особи, у разі, якщо кримінальне провадження здійснюється відносно декількох осіб.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді не відповідає вимогам статей 370, 372 КПК України в частині обґрунтованості та вмотивованості, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Встановлені апеляційним судом неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності з положеннями ст.ст.409, 410, 412 КПК України, є підставами для скасування оскарженої ухвали.

В свою чергу апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , що для встановлення істини у кримінальному провадження органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема:

-дослідити належним чином відеозапис з місця події та встановити, які саме дії здійснював ОСОБА_10 відносно потерпілого ОСОБА_8 ;

-надати оцінку показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-допитати працівників кафе «Макдональдз»;

-провести інші слідчі дії, направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що перший заступник заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження №0001798 внесеного до ЄРДР від 05 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження необхідно направити до СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП Одеської області для проведення досудового розслідування.

При подальшому досудовому розслідуванні слідчому необхідно провести необхідні слідчі та процесуальні дії, направлені на повне, всебічне і об`єктивне встановлення усіх обставин, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, на підставі чого прийняти відповідне рішення відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Керуючись статтями 303, 309, 370, 376, 405, 407, 409, 410, 412, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 від 23 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001798 від 05 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 від 23 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001798 від 05 липня 2018 року повернути до СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП Одеської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16