Справа №705/700/20
1-кс/705/189/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2
прокурора
слідчого ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
власника майна ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000104 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України, погодженого прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, яке мотивує наступним.

В ході проведення перевірки за матеріалами повідомлення зареєстрованого в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Уманського РВП УВП за № 539 від 19.02.2020 року було встановлено, що 19.02.2020 року о 17 год. 58 хв. до Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області по спецлінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , оператора АЗК «ОККО», про те, що на АЗС що на автодорозі Київ-Одеса біля с. Ладижинка, Уманського району, Черкаської області невідомі особи вчинили напад на людину, побили її та забрали гроші.

Під час виїзду СОГ на місце події встановлено, що на АЗК знаходиться особа, що представилась ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 . Дана особа усно пояснила, що коли він перебував на АЗК, то до нього підійшли четверо невідомих осіб, витягнули його з автомобіля ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 , побили та вистрелили в нього ймовірно з травматичної зброї, потім забрали його барсетку з документами і грошовими коштами в сумі близько 800 доларів США. Після цього, особа, яка назвалася ОСОБА_5 , в категоричній формі відмовився підписувати протокол усної заяви про вчинення злочину, від надання медичної допомоги в категоричній формі відмовився, давати будь-які пояснення відмовився. При цьому працівниками Уманського РВП при візуальному огляді автомобіля, яким керував ОСОБА_5 - ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 , а саме в його салоні було помічено предмети, які зовні схожі на предмети, що мають особливу історичну, художню чи культурну цінність, які ОСОБА_5 ймовірно протиправно привласнив.

За даним фактом СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 0000105, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме - напад з метою заволодіння чужим майно поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Рапорт за фактом виявлення вище вказаних предметів в салоні автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , зареєстрований в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Уманського РВП УВП за № 546 від 19.02.2020 року СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження №0000104, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 року, ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України, а саме - незаконне привласнення особою знайденого чи такого, що випадково опинилося у неї, чужого майна або скарбу, які мають особливу історичну, наукову, художню чи культурну цінність.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР №0000104 від 19.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України, слідчим СВ Уманського РВП лейтенантом поліції ОСОБА_3 , 19.02.2020 року в період часу з 23 год. 27 хв. по 23 год. 56 хв. був проведений невідкладний обшук автомобіля ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням особи, яка назвалася ОСОБА_5 та який знаходився на території АЗС «ОККО», що розташована на 226 км а/д Київ-Одеса. Обшук був проведений з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінальне правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Згідно витягу з автоматизованої системи НАІС МВС України власником автомобіля ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 .

В ході проведення вказаного обшуку у салоні автомобіля ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням особи, яка назвалася ОСОБА_5 , були виявлені та вилучені: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовленний з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору; збільшуюча лупа; 68 (шістдесят вісім) імітованих купюр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна.

Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші цінні речі, набуті кримінально - протиправним шляхом. В даному випадку речовими доказами по кримінальному провадженні являються вилучені:

1.кинджал з рукояткою жовтого кольору;

2.пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях;

3.збільшуюча лупа були упаковані та опечатані належним чином до с/п № INZ 3002729 на якому нанесено відповідні написи.

4.два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору упаковані та опечатані належним чином до скрафт-пакету НПУ ГСУ на якому нанесено відповідні написи.

5.68 (шістдесят вісім) імітованих купюр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна упаковані та опечатані належним чином до с/п № INZ 1042852 на якому нанесено відповідні написи.

В подальшому слідчими з числа слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні вилучені в ході вказаного обшуку предмети були оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному проваджені, про що складено відповідні процесуальні документи.

Враховуючи, те що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку у салоні автомобіля ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням особи, яка назвалася ОСОБА_5 речі та предмети, а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; збільшуюча лупа були упаковані та опечатані належним чином до с/п № INZ 3002729 на якому нанесено відповідні написи; два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору упаковані та опечатані належним чином до скрафт-пакету НПУ ГСУ на якому нанесено відповідні написи; 68 (шістдесят вісім) імітованих купюр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна упаковані та опечатані належним чином до с/п № INZ 1042852 на якому нанесено відповідні написи - об`єктами кримінального правопорушення та/або майном, яке здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. В даному випадку існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набранням рішення законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі не встановлення їх - передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просять суд його задоволити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки дане майно є його власністю, норм чинного законодавства він не прорушував.

Адвокат ОСОБА_5 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що з самого початку слідчим Уманського УП ГУ НП у Черкаській області грубо порушено вимоги КПК України.Так, слідчим було проведено обшук автомобіля ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді.
Відповідно до вимог ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь - якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків встановлених частиною третьою ст. 233 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановления ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна, чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Підстави проведення обшуку без ухвали слідчого судді наведені мною вище і є вичерпними. Слідчий в даному випадку ніяк не може пояснити невідкладність проведення обшуку у автомобілі ОСОБА_5 , тобто необхідності проникати в автомобіль з метою врятування життя людей відсутнє, з метою врятування майна - відсутнє, чи можливо в матеріалах які подані до суду вказано що в автомобілі ОСОБА_5 затримали особу яка підозрювалась у вчиненні злочину - ні.
В самому клопотанні на арешт слідчий ОСОБА_3 вказує що невідкладний обшук автомобіля ВМW 535 GТІ д.р.н. НОМЕР_1 , був проведений з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.
Тобто слідчий не посилається та недотримується вимог ст. 233 КПК України, а керується своїми амбіціями та на нашу думку вказівками вищого керівництва з метою безпідставного вилучення майна ОСОБА_5 .
Тому з огляду на викладене вважає, що обшук був проведений слідчим Уманського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 НЕЗАКОННО. Тим самим останній здійснив перевищення своїх владних повноважень. В даному випадку, всі докази які здобутті в результаті обшуку є недопустимими.
Що стосується клопотання слідчого яке подано до суду, з метою накладення арешту на вилучене майно, вважає, що вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна чітко визначені у ст.171 КПК України.
Так, у клопотанні повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст.171 КПК України).
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Даний перелік є вичерпним.
Слідчий зазначає, що у нього існують підозри вважати, що у випадку не накладення арешту на майно, воно може бути спотворене, знищене або відчужене. У зв`язку з цим слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів для збереження даного майна, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Але як видно з матеріалів, які подані до суду, що слідчий не вжив ніяких заходів для з`ясування кому належать дані речі, коли та ким вони були придбанні. При чому що відносно ОСОБА_5 було вчинено тяжкий злочин, правоохоронні органи вилучають належний на праві приватної власності автомобіль у ОСОБА_5 та належні йому речі, при цьому жодного разу не допитавши його, не вилучивши в медичному закладі кулі якими він був поранений, а натомість вносять клопотання до суду на арешт майна потерпілого.
Всі вилучені речі належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та не перебувають в розшуці, не є предметом злочину. Якщо слідчі органи мають думку про те, що вилучений кинджал та предмет округлої форми являється можливо історичною цінністю та не може перебувати у вільному обігу у гр. ОСОБА_5 , вважає, що вони помиляються.
Так в 2019 році державною установою Національною академією кадрів культури та мистецтв, що входить до складу Міністерства культури України, за заявою ОСОБА_5 було проведено експертну оцінку вилученого кинджалу - вірна назва АКІНАК, та предмету з жовтого металу округлої форми - вірна назва АНТИЧНА ШИЙНА ГРИВНА.
Відповідно до висновку експерта №63-04 від 29.04.2019 року, АКІНАК був виготовлений майстрами древньої Греції в історичний період між 700 і 500 р.р.до н.е. і є унікальною річчю шедевром еліно-скіфського мистецтва, яке має видатне художнє і історичне значення.
Відповідно до висновку експерта №№64-04 від 29.04.2019 року, шийна гривна виготовлена з самородкового золота майстраіми давньої Греції в історичний період між 450 та 300 р. до н.е. або більш ранній період, і є унікальною річчю, шедевром еліно-скіфського мистецтва, яке має визначне мистецьке та історичне значення. Висновки експертиз додаються.
Як пояснив гр.. ОСОБА_5 , що АКІНАК та ШИЙНА ГРИВНА, належать його родині та являє робою родинну реліквію.
24 грудня 2019 року ПП « Консалтінгс Група» «АГРО - ГКСПГРТ » виконало майнову оцінку кинджалу АКІНАК відповідно до висновку його вартість складає 1 862 100 гривень..
24 грудня 2019 року ПП « Консалтінгс Група» «АГРО - ГКСПГРТ » виконало майнову оцінку шийної прикраси - гривна, виготовлено в історичний період. Відповідно до висновку вартість шийної гривни виготовленої з самородкового золота складає 9 057 6000 гривень.
02 лютого 2020 року ОСОБА_8 , яка володіла кинджалом АКІНАК на підставі договору дарування від 06 червня 1981 року, здійснила дарування кинджалу АКІНАК, гр. ОСОБА_5 . Договір дарування зареєстровано в реєстрі № 309 від 02.03.2020 року нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_9 ..
02 лютого 2020 року ОСОБА_8 , яка володіла шийною прикрасою - гривна на підставі договору дарування від 06 червня 1981 року, здійснила дарування шийної гривни, гр. ОСОБА_5 . Договір дарування зареєстровано в реєстрі № 310 від 02.03.2020 року нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_9 ..
Оскільки стороною захисту до суду надаються копії висновків експертів про оцінку вилученого майна, їх походження, підтвердження права власності за гр. ОСОБА_5 , тому необхідності в проведенні повторних експертиз в кримінальному провадженні а також арешту вище вказаного майна не має.
Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до положень КПК України та узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року встановлено, що арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною.
З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Заслухавши доводи слідчого, прокурора, власника майна та його адвоката, перевіривши зміст клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що вилучене майно, а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; збільшуючу лупу, які були упаковані та опечатані належним чином до с/п № П42 3002729 на якому нанесено відповідні написи; два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору упаковані та опечатані належним чином до скрафт-пакету НПУ ГСУ на якому нанесено відповідні написи; 68 (шістдесят вісім) імітованих куп`юр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, упакованих та опечатаних належним чином до с/п № ГГ421042852 на якому нанесено відповідні написи, має значення речових доказів, а також беручи до уваги що в рамках кримінального провадження виникла необхідність в проведені ряду експертних досліджень, та, оскільки у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його відчуження, знищення, або переховування, а тому згідно ст. 170 КПК України підлягають арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджено постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104.
Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Однак в Уманському відділі поліції такий майданчик відсутній.

Особу у якої було вилучено транспортний засіб не повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 16 КПК України передбачено, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, тому потреба у такому арешті не відпала.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що у вказаному випадку, вбачається, що ОСОБА_5 є добросовісним володільцем та розпорядником зазначеного арештованого майна, а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; збільшуючу лупу, які були упаковані та опечатані належним чином до с/п № П42 3002729 на якому нанесено відповідні написи; два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору упаковані та опечатані належним чином до скрафт-пакету НПУ ГСУ на якому нанесено відповідні написи; 68 (шістдесят вісім) імітованих куп`юр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, упакованих та опечатаних належним чином до с/п № ГГ421042852 на якому нанесено відповідні написи, необхідно передати законному володільцеві на відповідальне зберігання та можливість користування ним, попередивши останнього про необхідність на першу вимогу слідчого або прокурора при проведенні їх експертного дослідження надати вищевказане майно.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.
Накласти арешт на майно, а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; збільшуючу лупу, які були упаковані та опечатані належним чином до с/п № П42 3002729 на якому нанесено відповідні написи; два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору упаковані та опечатані належним чином до скрафт-пакету НПУ ГСУ на якому нанесено відповідні написи; 68 (шістдесят вісім) імітованих куп`юр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, упакованих та опечатаних належним чином до с/п № ГГ421042852 на якому нанесено відповідні написи.
Передати: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; збільшуючу лупу, які були упаковані та опечатані належним чином до с/п № П42 3002729 на якому нанесено відповідні написи, на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати ОСОБА_5 надати вищевказані речі та предмети: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях; збільшуючу лупу, на першу вимогу слідчого або прокурора при проведенні їх експертного дослідження.
Залишити два поліетиленових пакети з наявними плямами бурого кольору упаковані та опечатані належним чином до скрафт-пакету НПУ ГСУ на якому нанесено відповідні написи; 68 (шістдесят вісім) імітованих куп`юр (сувенірів) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, упакованих та опечатаних належним чином до с/п № ГГ421042852 на якому нанесено відповідні написи, на зберіганні в камері схову Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області.
В іншій частині відмовити.
Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1