Провадження № 1-кп/643/567/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002418 року від 11.05.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Згідно вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
В судовому засіданні 16.01.2020 року прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Крім того, обвинувачений не працює, законних джерел отримання заробітку не має. У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачений з урахуванням суворості покарання, що передбачене за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також чинити тиск на потерпілих та ряд свідків у даному кримінальному провадженні та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню. На теперішній час існуючі ризики не змінились.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав позицію свого захисника.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на домашній арешт, зокрема цілодобовий з носінням електронного засобу контролю. В обґрунтування клопотання зазначив на відсутності підстав для продовження вказаного запобіжного заходу, оскільки відсутні ризики, на які посилався прокурор. Так, потерпілий та свідки вже допитані судом, в звязку з чим обвинувачений позбавлений можливості впливати на них. Крім того, захисник зазначив, що показаннями свідків спростовується пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні розбійного нападу. Враховуючи наведене, відсутні підстави для вжиття відносно обвинуваченого найбільш тяжкого запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання 16.01.2020 року не з`явився.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2019 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає, не має стійких соціальних зв`язків в м. Харкові, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З пояснень учасників судового провадження вбачається, що вказана ухвала залишена без змін за наслідками її перегляду в апеляційному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Судом встановлено, що ОСОБА_4 дітей не має, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований.
Станом на 16.01.2020 року судом допитано потерпілого та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_10 та обвинувачений не допитані, письмові докази не досліджувались. Крім того, сторонами провадження зазначалось на необхідності одночасного допиту вже допитаних свідків для уточнення їх показань.
Враховуючи наведене вище, суд не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, оскільки допитані не всі свідки у кримінальному провадженні. Крім того, в показаннях свідків маються розбіжності, що відповідно до положень ч. 14 ст. 352 КПК України може бути підставою для їх одночасного допиту, про необхідність чого зазначала сторона обвинувачення. В зв`язку з неявкою свідків в судове засідання 16.01.2020 року одночасний допит вказаних осіб не призначено та не проведено.
Оцінюючи доводи сторони захисту відносно того, що правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КПК України спростовується показаннями свідків, якими не підтверджується вчинення обвинуваченим вказаного тяжкого злочину, суд керується таким.
Виходячи з положень КПК України та правових висновків, викладених, зокрема, в п. 33 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 288/1158/16-к, суд на даній стадії розгляду справи позбавлений можливості надавати юридичну оцінку діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Враховуючи наведене та положення КПК України, оцінку доводам сторони захисту щодо його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, може буде надано судом після дослідження доказів, наданих сторонами кримінального провадження, зокрема у вироку суду.

Так, виключно у вироку судом може бути надано оцінку розбіжностям в показаннях потерпілого та свідків. Разом з тим суд враховує, що згідно показань потерпілого, обвинувачений вчинив на нього напад із застосуванням стільця та, в подальшому, кухонного ножа, та в ході вказаного нападу заволодів майном потерпілого. Таким чином, згідно показань потерпілого відносно нього вчинено злочин за обставин, на які посилався прокурор в обвинувальному акті. Остаточну оцінку вказаним показанням потерпілого та висновок щодо наявності або відсутності в діях обвинуваченого складу того чи іншого кримінального правопорушення, судом буде надано під час ухвалення вироку.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту відносно того, що факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КПК України, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи та дослідження доказів, суд на даній стадії розгляду справи не може визнати такими, які свідчать про відсутність підстав для продовження дії запобіжного заходу.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою. Відповідно, суд приходить до висновку, що жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.
За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на домішаній арешт, та відмовляє у вказаному клопотанні.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого та свідків, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 13 березня 2020 року.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_11 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 13 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1