РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
Провадження № 1-кп/510/209/20

Справа № 510/297/20

18.02.2020 року м. Рені Одеської області

Колегія суддів Ренійського районного суду Одеської області у складі:

Судді-доповідача: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 19 листопада 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ренійського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

У провадженні Ренійського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт разом з доданими до нього документами по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що на теперішній час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України загроза переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та розглянувши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я особи, у суду є підстави вважати про наявність ризиків його переховування від суду, а також незаконно впливати на свідків і потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, про що свідчать обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини, а саме те, що «обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Таким чином, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути задоволено.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, а саме: суд, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному проваджені щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянню смерті іншій людини, а тому визначення розміру застави є недоцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 315, 369-372, 392, 393, 395 КПК України
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і обчислюється з 18 лютого 2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17 квітня 2020 року.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.

ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_9 Дудник