В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2020 Білоцерківський місьрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження №0003008, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Погреби Тетіївського району Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженому, працюючому водієм на ТОВ «Собі», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Так, 12.10.2019 близько 23.05 год. заступник командира взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_7 , відповідно до дислокації сил та засобів взводу № 1, роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП на нічну зміну 12.10.2019, затвердженої командиром роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , перебували на службі по нагляду за безпекою дорожнього руху в складі автопатруля «Комета-0109» на службовому автомобілі «Міцубісі Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 по території оперативного обслуговування БПП в м. Біла Церква, а саме автопатрулювання від 78 км. до 144 км. автодороги М05 Київ-Одеса.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, поліцейський:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», заступник командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_7 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 100 від 03.02.2016 «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», заступник командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_9 був оснащений нагрудною відеокамерою.

Так, 12.10.2019 близько 23.05 год. під час здійснення автопатрулювання на 83 км. автодороги М05 Київ-Одеса лейтенант поліції ОСОБА_6 та капрал поліції ОСОБА_7 зупинили автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по узбіччю в напрямку міста Київ.

В подальшому поліцейським ОСОБА_6 після зупинки даного автомобіля повідомлено водія ОСОБА_4 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль, на що водій ОСОБА_4 надав свої документи.

В подальшому в ході розмови заступника командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрала поліції ОСОБА_7 із водієм ОСОБА_4 було встановлено, що останній має ознаки перебування в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, після чого водію ОСОБА_4 заступник командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 запропонував пройти тест на виявлення ознак алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та повідомлено про порушення ним п. 2.9а правил дорожнього руху та необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в разі перевищення допустимої норми алкоголю в крові.

В цей час, у ОСОБА_4 , який перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, та який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк та з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9а «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення ним пункту 2.9а «Правил дорожнього руху», близько 23:10 год. 12.10.2019 ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що заступник командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, близько 23.11 год. сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля «Міцубісі Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 , та в період з 23:11 год. по 23:13 год. продовжував висловлювати словесні пропозиції надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

В подальшому близько 23:13 год. 12.10.2019 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та розуміючи, що надає неправомірну вигоду службовій особі, у ході розмови із заступником командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 , в черговий раз висловив пропозицію надати неправомірну вигоду та надав останньому грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами номіналом по 500 грн., які дістав зі своєї сумки та поклав під килимок переднього пасажирського сидіння службового автомобіля «Міцубісі Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 .

Після чого, злочинні дії ОСОБА_4 були припинені заступником командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
У даному кримінальному провадженні 31 жовтня 2019 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.369 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн 00 коп.
Крім того, прокурор ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоди про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року, укладену у кримінальному провадженні № 0003008 між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази, а саме: диск з відеозаписом з грудної камери відеоспостереження видані Управлінням патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази: 6 купюр номіналом 500 (п`ятсот) грн. конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1