ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001232 від 03.08.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Пирятин, Полтавської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2019 рокуза №202/8271/18, зобов`язаний до щомісячної сплати на користь ОСОБА_5 , аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття. А також, відповідно до вказаного рішення, до сплати щомісяця на користь ОСОБА_5 , аліментів на її утримання в розмірі 1051 гривень, починаючи стягнення з 28.12.2018 року до досягнення дитиною - ОСОБА_6 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи ч. 2 ст. 51, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно положення яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», в період часу з 22.04.2019 по 31.10.2019 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за № 202/8271/18 від 26.02.2019, коштів на утримання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_6 та своєї дружини ОСОБА_5 .
Так, обвинувачений ОСОБА_3 у період з 22.04.2019 року по 31.10.2019 року, не бажаючи сплачувати аліменти на утримання своїх дитини та дружини, не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не працевлаштовувався, до центру зайнятості не звертався, життям дитини не цікавився, іншої матеріальної допомоги громадянці ОСОБА_5 на утримання її та дитини не надавав.
Також, обвинувачений ОСОБА_3 на неодноразові виклики Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, попередження про необхідність явки та надання державному виконавцю довідки з місця роботи, документів щодо підтвердження погашення заборгованості по аліментам та сплати поточних платежів, попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від виплати аліментів, передбачену ст. 164 КК України, не реагував, в результаті чого у обвинуваченого ОСОБА_3 утворилась заборгованість по виплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 за період часу з 22.04.2019 року по 31.10.2019 року на загальну суму 25084,17 гривень, а саме: станом на квітень 2019 року - 9943,17 гривень, травень 2019 року - 12466,67 гривень, червень 2019року - 14990,17 гривень, липень 2019 року - 17513,67 гривень, серпень 2019 року - 20037,17 гривень, вересень 2019 року - 22560,67 гривень, жовтень 2019 року - 25084,17 гривень, окрім того, заборгованість по виплаті аліментів на утримання дружини ОСОБА_5 за період часу з 22.04.2019 року по 31.10.2019 року на загальну суму 10611,69 гривень, а саме: станом на квітень 2019 року - 4305,69 гривень, травень 2019 року - 5356,69 гривень, червень 2019 року - 6407,69 гривень, липень 2019 року - 7458,69 гривень, серпень 2019 року - 8509,69 гривень, вересень 2019 року - 9560,69 гривень, жовтень 2019 року - 10611,69 гривень.
Загальна сума заборгованості за період з 22.04.2019 року по 31.10.2019 року складає 35695,86 гривень.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснюючи суду, що ОСОБА_5 є його дружина з якою станом на теперішній час триває процедура розлучення, та від шлюбу з нею має сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти та іншу матеріальну допомогу на утримання останнього та на утримання дружини - ОСОБА_5 тривалий час не сплачував та не надавав іншої допомоги, але запевнив суд, що зобов`язується у подальшому виплачувати аліменти.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 ніякої матеріальної допомоги тривалий не надає та у вихованні їх сина - ОСОБА_6 участі не бере.
Окрім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 та показів законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , винність обвинуваченого повністю підтверджується письмовими доказами наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме: рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного та аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1051 гривень, до досягнення дитиною - ОСОБА_6 , трьох років, постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 квітня 2019 року за рішенням Індустріального районного суд ум Дніпропетровська від 26.02.2019 року, довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим документом №202/8271/18 від 09.04.2019 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 , довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим документом №202/8271/18 від 09.04.2019 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 , викликами Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1