Справа № 445/2113/19
Провадження № 1-кп/445/44/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 15.11.2019 року з угодою про визнання винуватості від 17.02.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000504 від 25.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ушня Золочівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України, раніше несудимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 24.09.2019 року близько 14 год. 00 хв., за попередньою змовою із неповнолітньою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи умисел на незаконне проникнення у житло, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла і бажаючи вчинити такі дії, без законних на те підстав, а також без дозволу власника або законних користувачів, таємно, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вибивши вхідні двері житлового будинку, проникли в житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який є житлом та перебуває у володінні ОСОБА_6 , де незаконно перебували близько 40 хвилин.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, 17.02.2020 року під час судового провадження укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При визначенні вказаної міри покарання, сторонами враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характеризуючі дані обвинуваченого, зокрема, що останній на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, є обмежено осудним, за місце проживання характеризується позитивно, не незнятих та непогашених судимостей немає, є особою з інваліднісю третьої групи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, та обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Потерпілою ОСОБА_6 надано прокурору письмову згоду на укладення ним угоди з обвинуваченим про визнання винуватості, що підтверджується її відповідною заявою та не викликає у суду сумніву у добровільності такої згоди.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Судом у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачена санкцією ч.1 ст. 162 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявна письмова згода потерпілої на укладення даної угоди, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження до обвинуваченого не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Витрати в даному кримінальному провадженні, понесені державою на залучення експертів, слід стягнути з обвинуваченого у розмірі 50 %, оскільки питання стягнення решти 50% мало б бути вирішено щодо іншої особи, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження.

Керуючись ст. 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України, суд, -

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.02.2020 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28- ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 549,53 грн. (п`ятсот сорок девять гривень 53 коп.) витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 6.1-1106/19 від 30.10.2019 року, що була проведена Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (Отримувач коштів: УК у м.Терноп/отг м.Тернопiль/21080500, Код отримувача , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0019751, Код класифікації доходів бюджету: 21080500).
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 коп.) витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи №4/893 від 15.10.2019 року, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (Отримувач коштів: УКуЗалiз.р м.Льв./Залізничний/24060300 Код отримувача: ЄДРПОУ- 38007594 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0013003 Код класифікації доходів бюджету: 24060300).
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1