печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3195/20-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 06.04.1987 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 229-6 КК України (1960 року) до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% із заробітної плати;

- 12.07.1988 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 229-6, ст. 43 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням додаткового покарання лікування наркоманії;

- 09.04.1996 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 226-6 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі із відстроченням виконання вироку строком на 1 рік;

- 01.12.1997 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 226-6, ст. 43 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.03.1999 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.06.2001 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 17 ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 27.08.2003 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 19.04.2006 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 10.08.2007 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.07.2012 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2,3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 20.12.2016 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 27.12.2017 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2,3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.02.2019 року по відбуттю призначеного покарання,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 01.03.2016 року приблизно о 14:30 год., перебуваючи у центральній частині міста Києва, зайшла до приміщення Київського міського палацу дітей та юнацтва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Мазепи, 13, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне, повторне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь чужого майна, зайшла до приміщення роздягальні та взявши грошові кошти в сумі 1850 грн. та 20 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 01.03.2016 року становило 541,60 грн., які належать ОСОБА_6 , поклавши їх до своєї кишені, вийшла з приміщення Київського міського палацу дітей та юнацтва та попрямувала у невідомому напрямку, де в подальшому отримала можливість розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2391,60 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 03.01.2020 року приблизно о 19:40 год., зайшла до приміщення боулінг-клубу, який розташований на п`ятому поверсі в ТРЦ «Гулівер», що за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, та, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне, повторне викрадення чужого майна, вирішила умисно, таємно з метою особистого збагачення, викрасти майно, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 11», який належить ОСОБА_7 , реалізуючи який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись та вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь чужого майна, зайшла до службового приміщення боулінг-клубу та взяла мобільний телефон марки «Айфон 11», чорного кольору, імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . Далі, поклавши мобільний телефон до своєї кишені вийшла із приміщення боулінг-клубу із викраденим майном та попрямувавши у невідомому напрямку, таким чином отримала можливість розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_7 на загальну суму 19 745 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, та пояснила, що 01.03.2016 року приблизно о 14:30 год. перебуваючи в приміщенні Київського міського палацу дітей та юнацтва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Мазепи, 13, викрала гаманець з грошовими коштами в сумі 1850 грн. та 20 дол. США та вийшла з приміщення Київського міського палацу дітей та юнацтва. Крім цього, 03.01.2020 року приблизно о 19:40 год. в приміщенні боулінг-клубу, що розташований в ТРЦ «Гулівер», що за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, викрала мобільний телефон марки «Айфон 11», після чого пішла з ТРЦ «Гулівер». Також, обвинувачена зазначила, що щиро кається у вчиненому та зробила для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілих, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість скоєного нею кримінального правопорушення, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним та корисливим, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, за аналогічні умисні, корисливі злочини, не працює, а також те, що вона вину свою визнала повністю, має позитивну характеристику та на утриманні неповнолітню дитину, на спеціальних обліках не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочину.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність фактичної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає, що обвинуваченій необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки виправлення та перевиховання останньої не можливе без ізоляції її від суспільства.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 08.01.2020 року. В строк відбуття покарання зарахувати строк затримання ОСОБА_5 з 03.01.2020 року по 06.01.2020 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі:

- речі, які постановою слідчого від 01.03.2016 року визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

- мобільний телефон марки «Айфон 11», чорного кольору, який постановою слідчого від 03.01.2020 року визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій ОСОБА_7 за належністю.

- DVD-R диск з відеозаписами факту крадіжки, який постановою слідчого від 03.01.2020 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів досудового розслідування залити в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення та засудженою в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1