Справа № 161/7543/20
Провадження № 1-кс/161/3761/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 травня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю помічника судді ОСОБА_2 , старшого слідчого слідчого управління Головного управління поліції у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Любомль, Волинської області, розлученого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13 березня 2020 року,

за підозрою у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання мотивує тим, що на початку березня 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 винник злочинний умисел, спрямований на переміщення тютюнових виробів на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 на територію Республіки Польща поза межами прикордонно-митного контролю на окремій ділянці кордону України з Республікою Польща з порушенням встановленого порядку їх ввезення та вивезення.

06.03.2020 близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу підійшов до ОСОБА_7 , який перебував в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » , яке знаходиться в м. Володимир-Волинський, завідомо знаючи, що останній займає посаду заступника начальника відділення з персоналу ВІПС ІНФОРМАЦІЯ_3 , запропонував останньому надавати інформацію щодо розміщення та графіку несення служби прикордонними нарядами на окремій ділянці відповідальності ВІПС ІНФОРМАЦІЯ_3 за надання неправомірної вигоди.

Будучи в силу положень ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовцем спеціального правоохоронного органу, ОСОБА_7 , бажаючи викрити злочинну діяльність ОСОБА_5 , звернувся 10.03.2020 до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Так, 15.05.2020, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на особисте збагачення, шляхом прихованого переміщення тютюнових виробів через державний кордон України, продовжуючи реалізацію злочинного плану по систематичному незаконному переправленню тютюнових виробів з приховуванням від прикордонно-митного контролю, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , являється службовою особою - заступником начальника відділення з персоналу ВІПС ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на території «СТО АВТОЛУЦЬК», що розташовується за адресою: Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Устилузька, 89, з метою не бути викритим у своїй злочинній діяльності, на парковці вищевказаного СТО надав ОСОБА_7 , неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США, які були упаковані в пластмасовий лоток з під сиру «Philadelphia» за надання інформації щодо розміщення та графіку несення служби прикордонними нарядами на окремій ділянці відповідальності ВІПС ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після передачі ОСОБА_7 , неправомірної вигоди в розмірі 600 доларів США (що станом на 15.05.2020 відповідно до офіційного курсу НБУ становило 16002 грн.) ОСОБА_5 , було викрито та затримано правоохоронними органами.

У ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Любомль, Волинської області, розлученого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
15 травня 2020 року о 10 годині 22 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України
15 травня 2020 року ОСОБА_5 , оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України
Таким чином, досудовим розслідуванням кримінального провадження здобуто докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,що підтверджується: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , в ході якого з`ясовано обставини отримання пропозиції та надання йому неправомірної вигоди

ОСОБА_5 ; протоколом огляду від 15.05.2020, в ході якого, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками правоохоронних органів у громадянина ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти в сумі 600 доларів США, які йому надавалися ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди; іншими матеріалами кримінального провадження.
Обґрунтовуючи необхідність застосування найтяжчого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , орган досудового розслідування зазначає, що підозрюваний в подальшому може впливати на покази свідків в кримінальному провадженні, з метою їх зміни в його користь, також може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст.369 КК України, аби уникнути відповідальності за вчинений злочин та перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Крім цього, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (оскільки за вчинений ОСОБА_5 злочин чинним законодавством передбачена реальна міра покарання та останній проживає в безпосередній близькості до державного кордону України та його діяльність пов`язана із незаконним систематичним переміщенням через державний кордон України тютюнових виробів), може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, незаконно впливати на свідків, в тому числі ОСОБА_8 , з метою зміни останніми показів, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, та вважають, що викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам вказаних у клопотанні, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, останній може перешкодити кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, також може не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема перешкодити зібранню в повному об`ємі матеріалів, які характеризують його особу, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду, з метою приховування своєї злочинної діяльності може вчинити інше кримінальне правопорушення, думку підозрюваного та захисника, які заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний не чинить жодних перешкод для проведення слідчих дій, не має наміру ухилятись від слідства та суду, має міцні соціальні зв`язки, аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає до задоволення.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання вбачається, що гр. ОСОБА_5 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , в ході якого з`ясовано обставини отримання пропозиції та надання йому неправомірної вигоди ОСОБА_5 ; протоколом огляду від 15.05.2020, в ході якого, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками правоохоронних органів у громадянина ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти в сумі 600 доларів США, які йому надав ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що у випадку не застосування запобіжного заходу підозрюваний може, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на показання свідків в кримінальному провадженні.

Разом з тим, ні прокурором, ні слідчим в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою. Статтею 183 визначено, що вказаний запобіжний захід є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, слідчий суддя, згідно ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Встановлено, що протягом судового розгляду даного клопотання прокурором та слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, оскільки одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.

Так, при розгляді клопотання слідчим суддею, з врахуванням матеріалів, наданих учасниками процесу, не встановлено обставин, які б виключали обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання, з врахуванням його особи, який не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно, суд приходить до висновку про доцільність та можливість застосування запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить дієвий контроль за місцем перебування підозрюваного, що унеможливить його переховування від органів досудового розслідування та суду.
Згідно ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання під домашнім арештом може бути продовженим за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

За таких обставин та з огляду на те, що слідчим, прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленому ризику, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
Визначаючи можливість обрання в якості альтернативи підозрюваному такого запобіжного заходу, як домашній арешт, варто зауважити, що тримання під вартою застосовується лише у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом. (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 193-194, 196-197, 202 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління поліції у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 16 липня 2020 включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді чи суду місце проживання АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у попередньо визначений та погоджений день та час на протязі терміну розслідування та судового провадження кримінального провадження №0000019 , а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб);

не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-не спілкуватись із свідками, іншими підозрюваними, експертами у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби у Волинській області паспорт гр.України для виїзду за кордон.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 передати для виконання органу Національної поліції за місцем його фактичного проживання.

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого та суд.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1