Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/99/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК УкраїниДоповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, утриманців не має, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001221,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,на 60 днів, а саме: з 00 годин 30 хвилин 20 лютого 2020 року до 00 годин 30 хвилин 19 квітня 2020 року, з визначенням застави у сумі 105100( сто п`ять тисяч сто) грн.00коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 001221,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_7 повідомлено про підозру в тому, що він 25.06.2018 приблизно о 07.30 год. в світлу пору доби, рухаючись на технічно справному автомобілі «Mercedes-Benz Е280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по ділянці автодороги Знам`янка - Луганськ - Ізварине, розташована на території Знам`янського району Кіровоградської області, в порушення вимог п.12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, характер дорожнього полотна та не обрав безпечної швидкості керованого ним автомобілю, що призвело до виїзду його за межі проїжджої частини вправо, та подальшої втрати безпечного керування транспортним засобом з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110557-42», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово - медичної експертизи №130 від 26.12.2018, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи №1842/1843/19-27 від 11.05.2019 саме невідповідні дії водія ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку із настанням ДТП.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у сумі 105100(сто п`ять тисяч сто)грн.00коп.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Слідчий суддя зазначив, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого він підозрюється - позбавлення волі на строк до восьми років, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходів, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначив, що підозрюваний вже уникав від досудового слідства та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 23.12.2019 його було оголошено в розшук, отже ймовірно буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому, чим перешкоджати кримінальному провадженню. Враховуючи можливість впливати на свідків, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтовані наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може негативно вплинути на показання свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до змісту ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є в сукупності, по-перше: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а по-друге: наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При цьому, по-третє, відповідно до змісту ч. І ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Також, відповідно до змісту ч. І ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені в ч.1 ст.178 КПК України одинадцять обставин.
Європейський суд з прав людини у своїх рішення неодноразово зазначав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто доводи органу обвинувачення та посилання у клопотанні, мають бути конкретні і та підтверджені матеріалами.
Взяття під варту ніколи не повинно бути видом міри попередження, що застосовується в обов`язковому порядку абсолютно до всіх. Цей захід повинен розглядатися, як виняткова міра і лише у випадку суворої необхідності, про щонаголошується в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (65)11 від 9 квітня 1965 р. "Взяття під варту".
При цьому, національне процесуальне законодавство (ч. І ст.183, п. З ч. І ст.194 КПК України), власне як і судова практика ЄСПЛ, вимагає від слідчого судді відповісти на питання - чи можливо уникнути застосування взяття під варту шляхом встановлення альтернативних мір.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (п.З ч.І ст.194 КПК України).
Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 105 000 грн.. підозрюваний ОСОБА_7 вчинив даний злочин, не маючи умислу на скоєння даного злочину, скоїв його не території іншої області, а не тої, на якій він фактично проживає, тому фактично не мав можливості та не отримував жодного повідомлення про виклик його слідчим, від слідства не переховується, готовий співпрацювати у подальшому.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_12 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про ОСОБА_7 офіційно не працює, не має жодних заробітків, не одружений, утриманців не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою за межами Кіровоградської області.
Також необхідно зазначити про те, що тяжкість злочину у якому підозрюється

ОСОБА_7 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок слідчого судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Таким чином доводи захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки він є мешканцем іншої області, не працює, утриманців не має, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, та через брак коштів наявний високий ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також, те, що ОСОБА_7 не має жодних заробітків, не має соціальних зв`язків, мешкає в іншій області колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи захисника про те, що підозрюваний проживає на території іншої області, не отримував жодного повідомлення про виклик його слідчим, від слідства не переховувався колегія судді вважає необґрунтованими. Підозрюваний знаючи, що стосовно нього розслідується кримінальне провадження, змінив номер телефону та місце проживання, при цьому не повідомив слідчого та родичів, що проживають за його місцем його реєстрації про своє фактичне місце перебування, чим фактично ухилився від органу досудового розслідування у зв`язку з чим був оголошений у розшук.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_7
ч.2 ст.286 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2018 під час якого зафіксовано обставини ДТП; допитом потерпілої ОСОБА_10 ; слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи №130 від 26.12.2018; висновком інженерно - транспортної експертизи № 1842/1843/19-27 від 11.05.2019).

Кримінальне правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_7 є: необережним, тяжким, посягає на безпеку руху або експлуатації транспорту додатковим об`єктом якого є здоров`я людини.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК Україниа інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, у ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001221,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,на 60 днів, а саме: з 00 годин 30 хвилин 20 лютого 2020 року до 00 годин 30 хвилин 19 квітня 2020 року, з визначенням застави у сумі 105100(сто п`ять тисяч сто)грн.00коп., - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4