Справа № 461/5244/20
Провадження № 1-кс/461/4423/20
УХВАЛА
іменем України
06.07.2020 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 12.06.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.1 ст.307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на речі та предмети, які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, речі та документи, а саме: мобільний пристрій Iphone 6S (без сім карти); мобільний пристрій Iphone XS (з сім картою мобільного оператора «Life»; три банківські карти «Monobank» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; предмет візуально схожий на кастет; пластиковий короб з - під «Кіндер Сюрпризу» із залишками невідомої речовини, а також насадка на гаєчний ключ із залишками невідомої речовини, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та забезпечення збереження речових доказів.

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вказані у даному клопотанні предмети, речі та документи можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та використовувались в якості засобів вчинення злочину і необхідні для розкриття кримінального правопорушення, тому просить клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Оскільки подав заяву про розгляд внесеного клопотання у його відсутності та у відсутності прокурора. Клопотання про накладення арешту на майно підтримує та просить таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що впровадженні старшого слідчого І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 12.06.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.1 ст.307 КК України.
В межах даного кримінального провадження, 04.07.2020 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети, речі та документи: мобільний пристрій Iphone 6S (без сім карти); мобільний пристрій Iphone XS (з сім картою мобільного оператора «Life»; три банківські карти «Monobank» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; предмет візуально схожий на кастет; пластиковий короб з під «Кіндер Сюрпризу» із залишками невідомої речовини, а також насадка на гаєчний ключ із залишками невідомої речовини.

05.07.2020 вказані вище, вилучені у ході проведення обшуку речі, предмети та документи визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Ч. 7 ст. 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з метою збереження речових доказів на перелічені в клопотанні речі та предмети, які є предметами кримінального правопорушення, а також пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів, є доказами у кримінальному провадженні, що можуть містити в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі сліди вчинення злочину. Вилучені предмети і речі можуть мати доказове значення під час судового розгляду кримінального провадження, можуть мати доказове значення для підтвердження причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення .

Зі змісту клопотання вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Арешт накладається на майно через необхідність запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.167, 170, 172, 173, 237 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 12.06.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.1 ст.307 КК України, задоволити.
Накласти арешт на речі та предмети, які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, речі та документи, а саме: мобільний пристрій Iphone 6S (без сім карти); мобільний пристрій Iphone XS (з сім картою мобільного оператора «Life»; три банківські карти «Monobank» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; предмет візуально схожий на кастет; пластиковий короб з під «Кіндер Сюрпризу» із залишками невідомої речовини, а також насадка на гаєчний ключ із залишками невідомої речовини, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1