ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8385/17 Номер провадження 11-кп/814/190/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
25 березня 2020 року м. Полтава
Я , суддя Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 за результатами апеляційного розгляду апеляційних скарг цивільного відповідача Дошкільного навчального закладу № 1 Кременчуцької міської ради Полтавської області , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2019 року , висловлюю окрему думку.
Так ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 .. Задоволено апеляційну скаргу Дошкільного навчального закладу № 1 Кременчуцької міської ради Полтавської області. Вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасовано і цивільний позов направлено для розгляду до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Не заперечуючи рішення колегії суддів щодо залишення без задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілих щодо обвинуваченої ОСОБА_8 та правильності призначення їй покарання і звільнення від його відбування і в тому числі щодо додаткової міри покарання , правильності виправдання ОСОБА_9 , водночас вважаю , що рішення колегії суддів щодо скасування вироку в частині вирішення цивільного позову є помилковим.
Як вбачається із матеріалів провадження вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 квітня 2019 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , було частково задоволено цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 та стягнуто з Дошкільного навчального закладу на їх користь майнову та моральну шкоду. Позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Департаменту освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.
Скасовуючи вирок суду в цій частині колегія суддів послалась на ту обставину , що Дошкільний навчальний заклад не є прибутковою організацією , фінансується з бюджету міської ради , а тому не може нести відповідальності за спричинену шкоду.
З такими доводами колегії суддів я не можу погодитись через таке.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Стаття 1168 ЦК України передбачає , що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Виходячи із аналізу зазначених положень в будь-якому випадку майнова та моральна шкода спричинена особі відшкодовується особою , яка її спричинила.
Апеляційним судом було встановлено , що шкода здоров`ю малолітньої дитини була спричинена через неналежне виконання обов`язків вихователем Дошкільного навчального закладу № 1 Кременчуцької міської ради Полтавської області.
Вказаний дошкільний навчальний заклад є юридичною особою комунальним підприємством Кременчуцької міської ради і має нести повну юридичну відповідальність за спричинену шкоду.
На моє переконання та обставина , що вказаний заклад є комунальним підприємством міської ради і фінансується з міського бюджету не виключає його відповідальності.
Сама по собі та обставина , що міська рада не була притягнута до участі у справі в якості відповідача , не може слугувати підставою для скасування судового рішення в цій частині.
Колегія суддів , на мою думку , мала б визначитись із питанням доведеності позовних вимог потерпілих у справі і прийняти рішення щодо цього питання.
Питання ж , які можуть в подальшому виникнути під час виконання судового рішення , на моє переконання не можуть слугувати підставою для скасування вироку в цій частині.
З огляду на наведене вважаю рішення колегії суддів Полтавського апеляційного суду в частині скасування вироку суду щодо цивільного позову , помилковим.
Суддя ОСОБА_3