1Справа № 335/2408/20 1-кс/335/1328/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю помічника судді, яка тимчасово здійснює повноваження секретаря судового засідання, ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працює, розлучений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, а саме участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб і у вчинюваних нею нападах; незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненим організованою групою; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, організованою групою; незаконному позбавленні волі і викраденні людини, вчиненого організованою групою, з корисливих мотивів, із застосуванням зброї; незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, організованою групою; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила бандитизм, організованою групою, поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище; вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, організованою групою.
В клопотанні слідчий зазначив, що 30.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.
02.12.2019 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 28.01.2020 включно.
27.01.2020 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.
Однак, до закінчення строку дії запобіжного заходу досудове розслідування закінчити неможливо, у зв`язку необхідністю виконати ряд слідчих дій, а підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 не вбачається, через те що ризики передбачені п.п 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані судом при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати.
Ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 до 30.05.2020.
У зв`язку із викладеним, слідчий за погодженням з прокурором просить клопотання задовольнити, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, досудове розслідування триває 4 місяці, однак ніяких слідчих дій з підозрюваним не проводиться, підозрюваний не зможе перешкоджати проведенню тих слідчих дій, які необхідно виконати органу досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_5 хворіє на хронічні захворювання, за час перебування у слідчому ізоляторі його стан здоров`я значно погіршився. Також, на його утриманні знаходиться дружина та четверо дітей, двоє із дітей є інвалідами, і їм потрібна його допомога та піклування. Просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку свого захисника. Зазначив, що його стан здоров`я в умовах слідчого ізолятора значно погіршився, а також його сім`ї необхідна його допомога по догляду за дітьми.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши дане клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
В провадженні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 07.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.257, ч.3 ст.146, ч.ч.3,5 ст.185, ч.ч.2,3,5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.ч.2,3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.3 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.1 ст.14 - ст.348 КК України.
30.11.2019 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257, ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2019 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.01.2020 включно.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12.12.2019, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019 до 6 місяців, тобто до 30.05.2020, у строк якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
27.01.2020 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.
21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0000045 та 0000221 об`єднані в одне провадження під № 0000045.
21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0001425 та 0000045 об`єднані в одне провадження під № 0000045.
Відповідно до ст. 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен встановити, чи не зменшилися ризики або чи з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою; а також, чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема, при розгляді клопотання слідчий суддя, також, оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Питання обґрунтованості підозри було перевірено слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та колегією суддів Запорізького апеляційного суду при перегляді в апеляційному порядку законності постановленої судом ухвали слідчого судді від 02.12.2019 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , а тому на даній стадії слідчим суддею не перевіряється.
Всі інші питання, зокрема, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257, ч. 3 ст. 289 КК України.
Слідчий суддя дослідив доводи сторони обвинувачення відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою. При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних дій. Обґрунтованість та необхідність вказаних заходів досліджувалась під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019, де суд дійшов висновку у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, продовжити строк досудового розслідування до 6 місяців, до 30.05.2020.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання наявності підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурор та слідчий у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на даний час, запобігти яким, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, можливо лише шляхом тримання особи під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як зазначено в п.143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
На переконання слідчого судді, обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність продовжити підозрюваному строк тримання під вартою, існування яких слідчий суддя не ставить під сумнів, прокурор та слідчий, не довели неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, останніми не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховування від суду, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів вчинених організованою групою, до затримання офіційно не працював, але як зазначав у судовому засіданні він разом із дружиною здійснюють діяльність шляхом продажу речей в інтернет-магазині, має на утриманні чотирьох дітей: ОСОБА_7 , 2001 року народження, ОСОБА_8 , 2006 року народження, ОСОБА_9 , 2007 року народження та ОСОБА_10 , 2009 року народження, тобто підозрюваний має тісні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, де проживає разом із дітьми та їх матір`ю, з якою він на даний час розлучений, за місцем проживання характеризується позитивно.
Як встановлено слідчим суддею, двоє дітей підозрюваного ОСОБА_11 , 2007 року народження, та ОСОБА_12 , 2006 року народження, є інвалідами та потребують спеціальної уваги та догляду, що підтверджено відповідними медичними документами. У судовому засіданні підозрюваний пояснював, що його син ОСОБА_12 внаслідок своєї хвороби потребує постыйних масажів нижніх кінцівок, які він йому робить щоденно особисто. З наданих слідчому судді медичних документів, а саме консультативного висновку дитячого ортопеда від 22.01.2020 вбачається, що стан здоров`я сина підозрюваного ОСОБА_8 , 2008 року народження, погіршився, динаміка негативна.
Підозрюваний ОСОБА_5 має хронічне захворювання - бронхіальну астму, що підтверджено медичними документами, однак в умовах тримання під вартою не отримує належного лікування і з наданих суду документів встановлено, що підозрюваний досить часто звертається до медичної частини за допомогою.
Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у ч.1 цієї статті, ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю з забороною залишати цілодобово житло.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням стану здоров`я підозрюваного, наявністю у нього постійного місця проживання, міцністю його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати цілодобово житло, а також покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з будь-яким свідком та потерпілими по кримінальному провадженні, по якому він підозрюється, здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам вказаним у ст. 177 КПК України, тобто вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування.
Слідчий суддя вважає, що носіння підозрюваним електронного засобу контролю дасть змогу органу досудового розслідування контролювати поведінку ОСОБА_5 шляхом відслідковування та фіксації його місцезнаходження, що в свою чергу виключить ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).
У даному випадку, з урахуванням встановлених обставин щодо міцності сімейних зв`язків, характеристик підозрюваного та його стану здоров`я, слідчий суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду хоча і є, разом з тим він є мінімальним та його можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Інші ризики, на які посилався орган досудового розслідування, зокрема того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є мінімальним, оскільки у квартирі де мешкав до затримання ОСОБА_5 було проведено обшуки, та вилучено речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, а ризик знищення інших речей та документів, як і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, виключаються тим, що ОСОБА_5 заборонено цілодобово залишати житло.
Доводи прокурора про тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються самі по собі не можуть бути підставою для продовження строку тримання під вартою останнього, оскільки незважаючи на суворість санкції статей кримінального закону, які інкримінуються підозрюваному, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - статтею 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.
Щодо перебування в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, розгляд по якому на даний час триває, то слідчий суддя зазначає, що даний обвинувальний акт перебуває на розгляді суду з жовтня 2015 року, рішення у вказаному кримінальному провадженні на даний час не прийнято, і слідчому судді не надано доказів, що протягом розгляду даного кримінального провадження судом, а це більше 4-х років, ОСОБА_5 не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки або іншим чином перешкоджає розгляду кримінального провадження.
Так, п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права,відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На думку слідчого судді, встановлені під час розгляду клопотання обставини, а саме міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 , необхідність його безпосередньої участі в розвитку дітей, а також стан його здоров`я, з урахуванням часу його тривалості перебування під вартою, дають підстави дійти висновку, що на даний час існують підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, який зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки прокурором не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що на даний час існують виключні обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 199, 205 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Змінити раніше обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово строком на 2 місяці, починаючи з 20 березня 2020 по 20 травня 2020 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно після оголошення цієї ухвали.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому цілодобово не відлучатись з місця проживання, якщо це не пов`язано з обов`язком з`являтись за викликом слідчого або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до повноважного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзду з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 20 травня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення..
Повний текст ухвали виготовлено 23 березня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1