Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4600/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно,

встановила:
Згідно ухвали слідчого судді, у провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0004005 від 25.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.364, ст..356, ч.1 ст.388 КК України, щодо зловживання владою та службовим становищем посадовими особами управління Держгеокадастру в Житомирській області, під час вирішення питання про виділення земельних ділянок на території Коднянської селищної ради.

Слідчий в рамках кримінального провадження за №0004005 від 25.07.2017 року звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0680 з метою збереження її як речового доказу із забороною відповідним органам та службовим особам вчиняти певні дії щодо вказаної ділянки.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні даного клопотання

Рішення суду обгрунтовано тим, що ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25.09.2017р. у справі №295/9695/17 вже було задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт в межах даного ж кримінального провадження за №0004005 від 25.07.2017 року на дану земельну ділянку кадастровим номером :01:002:0680 з метою збереження речових доказів, а матеріали клопотання не містять відомостей, що накладений судом апеляційної інстанції арешт на цю земельну ділянку скасовано на момент звернення слідчим з клопотанням від 25.04.2020, та в судове засідання слідчим таких відомостей не надано.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт земельної ділянки задовольнити. При цьому заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Житомирській області, кадастровим реєстраторам вчинення будь-яких дій (в тому числі реєстраційних) щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0680, в тому числі, але не виключно: поділу даної земельної ділянки на інші земельні ділянки, внесення відповідних записів про виникнення, зміну або припинення існування даної земельної ділянки, як об`єкта нерухомого майна, до Державного земельного кадастру. Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спрямованих на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно: здійснення державної реєстрації прав - відкриття та закриття розділів Державного реєстру речових прав в разі об`єднання, поділу, виділу, перетворення, знищення об`єктів нерухомого майна тощо; внесення змін до записів Державного реєстру прав; скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав відносно земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:0680.

При цьому прокурор посилається на те, що дана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею при оцінці доказів не врахованоував, що ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25.09.2017 у справі №295/9695/17 серед інших ділянок на території Коднянської сільської ради накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0680 (площею 1,38 га) лише з забороною головному управлінню Держгеокадастру в Житомирській області розглядати та приймати рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок згідно вказаної ухвали.

Однак в подальшому після постановлення апеляційним судом вказаної ухвали під час досудового розслідування надійшло звернення голови Коднянської сільської ради ОСОБА_8 , яка повідомила, що незважаючи на заборону передачі у приватну власність земельних ділянок ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25.09.2017 безпідставно зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:002:0673 за ОСОБА_9 . Так, опрацювання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Реєстр), а саме даних, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:002:0673 виявлено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) прийнято 29.11.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, 08.04.2020 по зазначеному факту Житомирською місцевою прокуратурою зареєстровано кримінальне провадження №0000036 від 08.04.2020. Після чого, 08.04.2020 року постановою прокурора матеріали кримінального провадження №0000036 об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0004005, де визначено основним кримінальне провадження №0004005. Крім того вказує, що необхідність в накладенні арешту серед іншого є те, що земельні ділянки згідно ухвали апеляційного суду Житомирської області від 25.09.2017 є предметом досудового розслідування та згідно висновку комплексної земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою за №383/19-25/2174/19-25...2179/19-25 від 20.11.2019 технічна документація із землеустрою щодо поділу вищевказаних земельних ділянок за межами населених пунктів Коднянської сільської ради Житомирського району не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі землеустрою та землевпорядкування, оскільки у зазначеній землевпорядній документації всупереч вимогам законодавства відсутні матеріали польових геодезичних робіт та згоду власника земельних ділянок. Вказує, що вищевикладене свідчить про наявність достатніх правових підстав для вирішення питання про забезпечення кримінального провадження №0004005 від 25.07.2017 шляхом накладення арешту на зазначену вище земельну ділянку в тому числі і з забороною реєстраторам та нотаріусам будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

При цьому в судовому засіданні апеляційного суду прокурором додатково зазначено, що з аналогічним клопотанням орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді на початку квітня 2020 року, і ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 09.04.2020 клопотання про арешту ряду земельних ділянок із відповідною забороною органам вчиняти відповідні дії було задоволено. Однак при цьому слідчим в клопотанні в прохальній частині було помилково упущено земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0680 (площею 1,38 га), і на неї даною ухвалою арешт накладено не було. Зазначена обставина стала підставою для звернення слідчим 25.04.2020 з повторним клопотанням про накладання арешту на зазначену земельну ділянку, однак інший слідчий суддя, якому було розподілено розгляд вказаного клопотання, відмовив в його задоволенні, що стало причиною оскарження такої ухвали в даному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

-підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

-перелік і види майна, що належить арештувати;

-документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

-розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання.

Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався, та прийшов до обгрунтованого та законного рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладенням арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0680.

Як вбачається з матеріалів судового провадження , слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку, встановлено, що у провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004005 від 25.07.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 364 ч, 1 ст..356, ч.1 ст.388 КК України з посиланням на те, що посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області зловживаючи владою та службовим становищем, під час вирішення питання про виділення на території Коднянської селищної ради земельних ділянок учасникам АТО, без погодження з Коднянською сільською радою розробили схеми поділу та видали накази (дозволи) на виготовлення документації із землеустрою.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25.09.2017 року у справі №295/9695/17 задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт в рамках кримінального провадження за №0004005 від 25.07.2017 року на земельну ділянку кадастровим номером :01:002:0680 з метою збереження речових доказів. (а.с.8-10)

Відповідно до ч.2 ст.13 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

За умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню передбачена кримінальна відповідальність за ст.382 КК України.

При цьому відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Таким чином, у разі постановлення ухвали про арешт майна шляхом повного позбавлення будь-яких осіб права на відчуження, розпорядження та користування майном, з вказаним майно вважається заборонено вчинення будь-яких дій як фізичних, так і юридичних осіб, державних органів, посадових та службових осіб. При цьому зазначення заборони вчиняти конкретні дії конкретним особам положеннями КПК України не передбачено. Така заборона цілком охоплюється передбаченою положеннями ст.. 170 КПК України забороною права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном будь-кому.

З огляду на викладене та враховуючи, що в рамках одного й того ж кримінального провадження апеляційним судом вже було накладено арешт на земельну ділянку, на яку слідчий вдруге просить накласти арешт, а матеріали клопотання не містять відомостей, що накладений судом апеляційної інстанції арешт на земельну ділянку скасовано на момент звернення слідчим з клопотанням, та в судове засідання слідчим таких відомостей не надано, слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для повторного накладення арешту на земельну ділянку, яка перебуває під арештом згідно ухвали апеляційного суду Житомирської області від 25.09.2017 року, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Клопотання слідчого та апеляційна скарга прокурора, які є тотожними в своїх доводах не містять доведених правових підстав для повторного накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0680 із зазначенням відповідних задорони відповідним органам та посадовим особам вчиняти з земельною ділянкою певні дії.

Доводи та вимоги апелянта не грунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, тому є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з мотивів, наведених в ній, колегія суддів наразі не вбачає.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: