Справа №212/2251/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000299, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2020 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, розведеного, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, раніше неодноразово судимий, а саме: 04.12.1997 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.81, ст.44, ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та штраф 170 грн., 05.10.2004 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 186, ст. 69, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 18.04.2018 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309, ст.75 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

за участю учасників судового засідання, прокурорів Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:
обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 18.04.2018 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309, ст.75 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин.

Так, 03 лютого 2020 року, близько 19.00 годині, ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїми знайомими: обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшли до місця мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась співмешканка обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на кухні квартири стали вживати спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв, ОСОБА_10 , близько 20.00 години, в гостинній кімнаті квартири, став залицятись до ОСОБА_12 , що на фоні ревнощів викликало обурення у обвинуваченого ОСОБА_5 , та спровокувало конфлікт між вказаними особами. Під час сварки, ОСОБА_10 долонею правої руки вдарив обвинуваченого ОСОБА_5 по обличчю ліворуч, та між ними зав`язалась боротьба, в ході якої ОСОБА_13 забіг до ванної кімнати, де розбив скляну банку ємкістю 0,5 літра, та уламком скла, взявши його до правої руки, став погрожувати обвинуваченому ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_14 , викликали обурення у обвинуваченого ОСОБА_5 та виник умисел на вчинення вбивства ОСОБА_10 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , в ванній кімнаті квартири, вибив з руки ОСОБА_10 уламок скляної банки, повалив останнього на підлогу ванної кімнати, та наніс не менш 3-х ударів кулаками та правим ліктем по обличчю, голові та тулубу потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 03 лютого 2020 року, близько 20:15 години, знаходячись у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши потерпілого ОСОБА_10 лежачим на спині на підлозі ванної кімнати, та який ніяких дій спрямованих на погрозу життю чи здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 не вчиняв, пішов на кухню квартири, де взяв до правої руки кухонний ніж, підшукавши собі таким чином знаряддя злочину, та повернувшись до ванної кімнати, де знаходився ОСОБА_10 , який в той час намагався підвестись з підлоги, знаходячись спиною до обвинуваченого ОСОБА_5 , напав на потерпілого ОСОБА_10 , застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя потерпілого, та діючи з умислом на заподіяння йому смерті, умисно наніс клинком кухонного ножа не менш 3 ударів в шию життєво-важливий орган людини, після чого, припинив свої злочинні дії, а потерпілий ОСОБА_10 , після отримання ножових поранень, впав на підлогу ванної кімнати квартири, де в короткий проміжок часу від отриманих ножових поранення шиї помер.

Таким чином, в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючих колото-різаних поранень шиї ліворуч (рани №№3,4) з ушкодженням лівої загальної сонної артерії та її гілок, наскрізного поранення шиї праворуч (рани №№5,6), та раневих каналів від ран №№3,4,5; різаних поранень у проекції нижньої щелепи ліворуч (рани №№ 2,7), колото-різаних поранень в області спини (рани №№ 8,9), з крововиливами у оточуючі м`які тканини;

- закритої внутрішньочерепної травми: саден у правій надбрівній області з переходом на праву лобну, на спинці та на лівому крилі носа, на верхній губі ліворуч та синці у правій надбрівній області з переходом на праву лобну, у зовнішнього кута правого ока, у зовнішнього кута лівого ока, на верхній повіці з переходом на виличну область; крововиливи у м`яких покривних тканинах голови у правій потиличній області, у правій та лівій лобних областях; крововиливи у скроневі м`язи праворуч та ліворуч, крововиливи під м`якими мозковими оболонками на поверхні скроневих часток праворуч та ліворуч;

- саден у поперековій області праворуч від серединної умовної лінії тіла, у проекції правого ліктьового суглоба;

- синців у верхній третині лівого передпліччя та у нижній третині лівого плеча, у проекції променево-зап`ясткового суглоба та тильної поверхні лівої кисті, у основи 1 пальця, у проекції правого променево-зап`ясткового суглоба.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №284 від 28.02.2020 року виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження, у вигляді проникаючих колото-різаних поранень шиї ліворуч (рани №№3,4) з ушкодженням лівої загальної сонної артерії та її гілок, наскрізного поранення шиї праворуч (рани №№5,6), та раневих каналів від ран №№3,4,5; різаних поранень у проекції нижньої щелепи ліворуч (рани №№ 2,7), колото-різаних поранень в області спини (рани №№ 8,9), з крововиливами у оточуючі м`які тканини, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя у момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала від проникаючих колото-різаних поранень шиї, сліпих колото-різаних поранень спини, різаних поранень на голові, з ушкодженням великих судин шиї ліворуч, яке ускладнилось гострим малокрів`ям, що і стало безпосередньою причиною смерті, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними судово-медичного та судово-гістологічного досліджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно, 03 лютого 2020 року, ввечері він знаходився за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи в квартирі разом з знайомими, а саме потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та своєю співмешканкою ОСОБА_12 на кухні квартири вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, потерпілий ОСОБА_10 став залицятись до його співмешканки ОСОБА_12 , що на фоні ревнощів викликало обурення у обвинуваченого ОСОБА_5 , та спровокувало конфлікт між ним та потерпілим ОСОБА_10 . В подальшому, під час сварки, потерпілий ОСОБА_10 вдарив обвинуваченого ОСОБА_5 та між ними зав`язалась боротьба, в ході якої, обвинувачений ОСОБА_5 повалив потерпілого ОСОБА_10 на підлогу ванної кімнати, та наніс не менш 3-х ударів кулаками та правим ліктем по обличчю, голові та тулубу потерпілого. В подальшому, він пішов на кухню квартири та взяв кухонний ніж, яким наніс потерпілому декілька ударів в область голови та шиї. Потерпілий в цей момент піднімався з підлоги та перебував до нього спиною. Після нанесених ударів потерпілому ОСОБА_10 він впав на підлогу. Обвинувачений ОСОБА_5 також зазначив, що після нанесених ударів він не намагався надати невідкладну допомогу потерпілому ОСОБА_10 , а також зазначив, що розуміє, що від нанесених ударів в житєєво-важливі частини тіла потерпілого, голову та шию, спричинив смерть потерпілого. Просив його суворо не карати, оскільки не планував вбивати потерпілого заздалегідь, умисел в нього виник раптово.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що вбитий є її сином. 04 лютого 2020 року на її мобільний телефон зателефонував працівник Покровського ВП та зазначив, що їй необхідно приїхати для впізнання трупу її сина. В цей же день вона приїхала в Покровський відділ поліції, де по фотографіях впізнала свого сина ОСОБА_10 . Зазначила також, що востаннє сина бачила 03 лютого 2020 року зранку, потім приблизно о 20:00 в цей же день говорила з ним по телефону. Син був не конфліктний. Трохи згодом вона дізналася, що її сина було вбито через ревнощі. Вважає, що обвинувачений заслуговує на суворе покарання за вчинений ним злочин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений та інші учасники судового засідання, правильно розуміють зміст фактичних обставин, які ними не оспорюються, усвідомлюють неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності їх позиції.

На підстави вищевикладеного, суд, з врахуванням думки учасників судового засідання, потерпілої, захисника та прокурорів, обмежується допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного, протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Водночас, як роз`яснено в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій поведінку винного і потерпілого, що передувала: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

При цьому у п. 20 даної постанови зазначено, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом. Обвинувачений на ґрунті неприязних відносин умисно позбавив ОСОБА_10 життя. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_5 ознак протиправності. Обвинувачений завдав ОСОБА_10 не менше трьох ударів клинком ножа в область шиї та голови, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_5 та наслідок у виді смерті ОСОБА_10 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме умови, за яких виник конфлікт, обстановка, в якій він відбувався, стан алкогольного сп`яніння, в якому знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , подальші дії обвинуваченого, які були спрямовані на продовження конфлікту, послідовність дій обвинуваченого, характер, спосіб, кількість та локалізація поранень, механізм їх спричинення, спрямованість завданих ним ударів в такі частини тіла людини, нанесення в які є небезпечними для життя, знаряддя злочину кухонний ніж, а також його поведінка до, під час та після вчинення інкримінованого злочину, свідчать про направленість умислу ОСОБА_5 , саме на заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_10 ..

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурорів та захисника, позицію потерпілої.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочини, передбачений ч. 1 ст.115 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, є рецидив злочину та вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що він раніше неодноразово судимий, інкримінований йому злочин вчинив в період випробувального терміну. Має місце реєстрації та проживання. Розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За місцем постійного проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку.

За висновком судово-психіатричної експертизи №114 від 13.03.2020 обвинувачений ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в цей час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час емоційно нестійкий розлад особистості. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований в цей час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Крім цього, відповідно до ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вироку Василівського районного суду Запорізької області від 18.04.2018 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України на призначено покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від покарання з випробуванням, строком на 2 роки.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, враховуючи велику суспільну небезпечність вчиненого злочину, а саме умисного вбивства, обставини його скоєння, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі із застосування ст. 71 КК України з врахуванням вироку Василівського районного суду Запорізької області від 18.04.2018.

Колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування положення ст. 69, 75 КК України судом не встановлені.

До вступу вироку суду в законну силу строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слід продовжити, попередньо обраний, у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які в даному кримінальному провадженні складають 2512,16 гривень, що відповідно підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 18.04.2018, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжити до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.04.2020 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання за даним вироком, період попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з моменту його затримання 04 лютого 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок, витрат на залучення експерта.

Речові докази: пляшку з під пива; відбитки пальців рук ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ; змиви речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події; змиви речовини бурого кольору з ґрунтового покриття та фрагментах листя та трави просоченої речовиною бурого кольору; джинси чолові синього кольору; ганчірка біло-коричневого кольору; пакет білого кольору з написом «АТБ»; куртку чорного кольору з капюшоном; кросівки чорного кольору; килимова доріжка; поліетиленовий пакет білого кольору з написом «Аптека»; змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги біля столу в кухні квартири; змиви речовини бурого кольору з поверхні дерев`яної вхідної двері в коридорі квартири; спортивні брюки зі слідами речовини бурого кольору; кофту жіночу з капюшоном сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; капці зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; куртку чорного кольору шкіряну; джинсові штани темно-синього кольору; жіночу кофту світлого кольору з полосами синього-жовтого, червоного кольорів; шапки в`язані чорного кольору в кількості 3 штук; блокнот; чарки в кількості 3 штуки; 8 липких стрічок зі слідами папілярних ліній; 2 ножі; біологічні зразки ОСОБА_10 ; біологічні зразки ОСОБА_5 , пластикова карта КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 ; картка фізичної особи підприємця на ім`я ОСОБА_10 , № НОМЕР_2 , від 07.03.2002; фрагменти паспорта на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_3 виданий 14.12.2000 року Довгинцевським РВ КМУ, а саме сторінки 1-2, 3-4, 5-14, 15-16; медична довідка на ім`я ОСОБА_14 ; тимчасове посвідчення № НОМЕР_4 видане військовозобов`язаному ОСОБА_14 , що зберігаються в камері схову Покровського ВП КВП знищити.

Мобільний телефон «АJSISTANT-502» іmеі: НОМЕР_5 іmеі2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон фірми «НОКІА С 1-01» іmеі: НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі +» іmеі1: НОМЕР_8 іmеі2: НОМЕР_9 які зберігаються у Покровському ВП КВП повернути власнику за належністю;

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3