Вирок
Іменем України

26 лютого 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0004222 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше несудимого в порядку ст. 89 КК України,

- за ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 26.12.2019р., ОСОБА_4 , 02 жовтня 2019 року, приблизно о 10 год. 40 хв. проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 та побачив, що у п`ятому під`їзді вказаного будинку на кожному поверсі наявні підсобні приміщення. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у вказані приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, ОСОБА_4 в цей же день, час та місці, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, зайшов до п`ятого під`їзду вказаного будинку та піднявся на четвертий поверх, де виявив підсобне приміщення, яким користується ОСОБА_6 , де скориставшись заздалегідь заготовленим невстановленим досудовим розслідуванням предметом, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, незаконно проник до вказаного підсобного приміщення у такий спосіб.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у вищевказаному підсобному приміщенні, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , оглянув вказане підсобне приміщення, де виявив та викрав чуже майно, а саме: валізу дорожню, чорного кольору з темно-синіми вставками, на колесах, з довгою ручкою, яка витягується, вартістю 3000 грн. 00 коп., валізу з інструментами, вартістю 300 грн. 00 коп., весільну сукню, яка зберігалася у дорожній валізі, вартістю 10000 грн. 00 коп., складний стілець, зі спинкою, виготовлений з металу, обтягнутий тканиною, вартістю 600 грн. 00 коп., миску алюмінієву, вартістю 300 грн. 00 коп., каструлю алюмінієву об`ємом 5 літрів з кришкою, вартістю 200 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 14400 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

26 грудня 2019 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі. Однак, беручи до уваги особу обвинуваченого, який вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, завдану злочину матеріальну шкоду потерпілій добровільно відшкодував в повному обсязі, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, сторони даної угоди вважають за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити дану угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд затвердити вище вказану угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 на виклик суду в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду даного кримінального провадження була повідомлена належним чином, звернулась до суду з письмовою заявою про проведення підготовчого судового засідання та розгляд даного кримінального провадження без її участі та надала згоду на затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином та потерпілою було надано прокурору згода на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючи дані обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 грудня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по даному кримінальному провадженню за проведення на досудовому слідстві дактилоскопічної експертизи в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. на користь держави.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме, чохол на вішалці, в середині якого знаходилася весільна сукня, накидку на сукню, оздоблену бісером прозорого кольору, сумочку білого кольору, виготовлену з тієї ж тканини, що і сукня, оздоблену бісером, діадему, оздоблену камінцями білого кольору, весільну підв`язку та фату довгу, в два яруси, білого кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю, у якої на зберіганні дане майно перебуває.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1