ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 938/612/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/115/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.307 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю та одночасно покладено процесуальні обов`язки згідно ст.194 КПК України, в тому числі не залишати місце свого проживання без дозволу суду з 21 год. до 07 год.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вказану ухвалу. Свої вимоги мотивує тим, що зазначаючи в оскарженій ухвалі суддя по суті визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого злочину ще до ухвалення обвинувального вироку, що свідчить про упередженість судді в цьому провадженні. Вказує на відсутність будь-яких ризиків, що визначені ст.177 КПК України, на час розгляду справи в підготовчому судовому засіданні. Вважає, що питання про запобіжний захід взагалі не могло розглядатись в підготовчому судовому засіданні, оскільки не було вирішено клопотання про повернення обвинувального акта.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження необхідно закрити у зв`язку з наступним.

Порядок реалізації права на апеляційне оскарження у кримінальному провадженні визначений відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України, згідно яких окремі рішення суду першої інстанції можуть бути оскарженні в апеляційному порядку під час судового розгляду, а інші - лише після його закінчення при оскарженні судового рішення по суті справи.

Так, згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід на підставі ч. 3 ст. 315 КПК України, якою не передбачено можливість окремого апеляційного оскарження ухвали суду з цих питань.

За змістом ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції (ст.314 - ст.391 розділу ІV КПК України) до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Виключенням з цього правила є ухвали суду щодо тримання особи під вартою, оскільки Рішення Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Щодо порядку оскарження ухвал суду про застосування інших запобіжних заходів положення ст.392 КПК України залишаються чинними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених кримінальним процесуальним законом підстав для апеляційного перегляду ухвали суду про застосування домашнього арешту, яку постановлено під час судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті обвинувачення.

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу суду про застосування домашнього арешту мало бути відмовлено.

Якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Верховний Суд визнав правильними такі рішення апеляційних судів (ухвала Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17).

Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).

Враховуючи наведене і те, що оскаржена ухвала суду не може бути предметом апеляційного розгляду на цій стадії кримінального провадження, то провадження за апеляційною скаргою захисника підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404-419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року відносно ОСОБА_6 .

Копію ухвали невідкладно надіслати захиснику, обвинуваченому та прокурору.

Ухвала апеляційного суду інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді