Справа №949/1941/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407 від 21 серпня 2019 року на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої-спеціальної, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2019 року біля 16:00 год., ОСОБА_5 в групі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, в лісовому масиві, що поблизу с. Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, порушуючи вимоги статті 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна "Mercedes-Benz", призначеної для подачі води під тиском та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту, мав намір здійснити видобуток каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України "Про державне регулювання видобутку виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18 листопада 1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення. Проте, ОСОБА_5 спільно з групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, довести свій злочинний намір щодо незаконного видобування бурштину-сирцю до кінця не зміг, так як був помічений на місці події працівниками поліції.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України, так як ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

23 грудня 2019 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000407 та ОСОБА_5 у присутності його захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Також сторони погоджуються щодо долі речових доказів по кримінальному провадженню, а саме: мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна "Mercedes-Benz", 2 (два) пожежні рукави діаметром 77 мм та довжиною 20 м - конфіскувати, автомобіль марки "УАЗ 39621-01", номер шасі НОМЕР_1 - повернути законному володільцю.

Розглядаючи в порядку пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил статей 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші, передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а тому приходить висновку, що кваліфікація його дій за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Витрати на залучення експертів - відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 23 грудня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 грудня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази: мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна "Mercedes-Benz", 2 (два) пожежні рукави діаметром 77 мм та довжиною 20 м, що знаходяться на зберіганні на території Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області - конфіскувати; автомобіль марки "УАЗ 39621-01", номер шасі НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області - повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1