Провадження № 1кп/202/30/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000599 від 07.03.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, неодруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше судимого:
-29.05.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.302, ч.1 ст.303, ч.2 ст.303 КК України до 4 років позбавлення волі згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, покарання відбуто;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого слюсарем механозбірних робіт меблевої фабрики «Рофітфрейд», в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_19 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо-технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Приблизно на початку січня 2014 року, ОСОБА_16 , маючі за мету усунення перешкод для спілкування зі своїм сином та припинення користування квартирою АДРЕСА_6 йогоколишньою цивільною дружиною ОСОБА_20 , яка ІНФОРМАЦІЯ_5 народила від нього сина ОСОБА_21 , мешкала у вказаній квартирі та приблизно через півроку після народження дитини припинила з ним шлюбні стосунки, перешкоджаючи його спілкуванню із сином на побутовому ґрунті через тривалі особисті неприязні відносини, вирішив замовити за матеріальну винагороду її викрадення та умисне вбивство.

Одного дня на початку січня 2014 року, ОСОБА_16 , для втілення в дію свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення та умисне вбивство потерпілої ОСОБА_20 на його замовлення, підшукав в якості виконавця даного злочину раніше знайомого ОСОБА_17 , якого запросив до місця свого мешкання по АДРЕСА_2 , де умовлянням та підкупом обіцяною грошовою винагородою, запропонував підшукати кілька осіб та схилив останнього до вчинення цих злочинів за попередньою змовою у групі інших осіб, з корисливих мотивів за грошову винагороду у розмірі 30000 доларів США, на що той, з метою особистої наживи, погодився, пообіцявши замовнику підшукати співвиконавців, які разом з ним здійснять викрадення та умисне вбивство в безлюдному місці ОСОБА_20 із прихованням трупа та слідів вбивства.

Після чого ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що замовляє групі осіб умисне викрадення людини та умисне протиправне заподіяння смерті викраденій людині, для полегшення вчинення замовлених ним злочинів повідомив ОСОБА_17 всю необхідну інформацію про об`єкт його замовлення - потерпілу ОСОБА_20 , зокрема про місце її проживання, зайняття нею наданням манікюрних послуг на дому у клієнтів та номер її мобільного телефону для зв`язку.

Тоді ж, на початку січня 2014 року, наступного дня після досягнутої домовленості із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , з відома та згоди ОСОБА_16 , отримавши його замовлення, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_18 , з яким приблизно через годину після дзвінка зустрівся біля будинку АДРЕСА_7 , де запропонував останньому спільно, у групі з ним, за грошову винагороду викрасти та вбити ОСОБА_20 у безлюдному місці на замовлення ОСОБА_16 , із прихованням її трупу, за вказаними ОСОБА_16 умовами, з використанням наданої ним же інформації про спосіб життя потерпілої та зв`язку із нею.

У свою чергу ОСОБА_18 , давши згоду на участь у викраденні та вбивстві потерпілої ОСОБА_20 , повідомив ОСОБА_17 про своє знайомство з ОСОБА_19 , якого запропонував залучити як співвиконавця цих злочинів.

На початку лютого 2014 року, ОСОБА_18 у нічний час зустрівся у приміщенні нічного клубу «Імперія» на вул. Н.Перемоги, 38 у м. Дніпропетровську із своїм знайомим ОСОБА_19 , якому у свою чергу, з корисливих мотивів, запропонував за грошову винагороду, у групі спільно з ним та ОСОБА_17 виконати замовлення ОСОБА_16 на умисне вбивство у безлюдному місці з попереднім викраденням вказаної людини та з подальшим прихованням її трупу, за вказаними ОСОБА_16 умовами з використанням наданої ним же інформації про спосіб життя потерпілої та зв`язку із нею, на що ОСОБА_19 дав свою згоду.

Так, на початку лютого 2014 року, наступного дня після цієї зустрічі, приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 зустрілися у приміщенні нічного клубу «Імперія» на вул. Н. Перемоги, 38 у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_17 повідомив співучасникам всю необхідну інформацію про об`єкт замовлення ОСОБА_16 - потерпілу ОСОБА_20 , зокрема про місце її проживання, зайняття нею наданням манікюрних послуг на дому у клієнтів, та номер її мобільного телефону для зв`язку, з відома та згоди ОСОБА_16 пообіцяв кожному винагороду по 10 тисяч доларів за участь у викраденні та вбивстві ОСОБА_20 з корисливих мотивів за попередньою змовою у їх групі. Тоді ж вони вступили у попередню змову на вчинення цих злочинів та розробили план викрадення та умисного вбивства потерпілої ОСОБА_20 , згідно якого вони домовилися з`ясувати більш детальну інформацію про спосіб життя потерпілої ОСОБА_20 , купити мобільні телефони з картками операторів мобільного зв`язку для спілкування із потерпілою, та виманивши ОСОБА_20 в обумовлене місце нібито для отримання від неї манікюрних послуг на дому для вигаданої ними жінки, посадити її до автомобілю, викрасти її із застосуванням фізичної сили, привезти у заздалегідь обумовлене безлюдне місце, де потім її вбити, сфотографувати її труп для підтвердження ОСОБА_16 виконання замовлення, та закопати труп потерпілої у заздалегідь підготовленій ямі, розподіливши роль кожного із співучасниківцих злочинів.

Протягом лютого 2014 року ОСОБА_19 , готуючись до вчинення у групі з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за попередньою змовою між ними, викрадення та умисного вбивства ОСОБА_20 на замовлення ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, використовуючи мережу Інтернет, з`ясував детальну інформацію про потерпілу ОСОБА_20 , впевнившись у номері її мобільного телефону та можливості з її боку надання манікюрних послуг у клієнтів на дому, після чого наприкінці лютого 2014 року зробив пробний дзвінок на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_20 , домовившись з нею про вигаданий ними запис дівчини на манікюр у майбутньому, про що повідомив співучасникам ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Після цього, приблизно у період з кінця лютого по 01 березня 2014 року ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , діючи узгоджено та за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом та єдністю умислу, спрямованого на виконання замовлення ОСОБА_16 про викрадення потерпілої ОСОБА_20 та вчинення її умисного вбивства на замовлення, при зустрічах у невстановлених місцях м. Дніпропетровська, розмовляючи по мобільним телефонам між собою, визначилися, що згідно розподілених ролей, ОСОБА_19 під вигаданим приводом умовить свою сестру ОСОБА_22 , яка не була обізнана про протиправні дії останніх, зателефонувати по наданому мобільному телефону, який ним раніше був придбаний для реалізації злочинного плану, на вказаний ним номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_20 та домовитися із нею про зустріч у задуманому ними місці на зупинці громадського транспорту на вул. Гаванській у м. Дніпропетровську та подальшу поїздку на автомобілі нібито з її чоловіком для здійснення з її боку послуг з манікюру дівчині ОСОБА_18 на дому, що не відповідало дійсності та не було достовірно відомо самій ОСОБА_22 . Потім співучасники злочину домовились знайти безлюдне місце, де за допомогою лопат, заздалегідь, у ранковий час викопати яму для приховування трупу потерпілої після її вбивства. Далі на автомобілі ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_17 повинен був зустріти потерпілу у обумовленому місці і призначений найзручніший для вчинення запланованих злочинів вечірній час, та шляхом зловживання її довірою, почати її викрадення, поїхавши із нею нібито до клієнтки, а ОСОБА_18 і ОСОБА_19 повинні нібито випадково підсісти у автомобіль, у салоні якого під час викрадення потерпілої та слідування із нею до визначеного ними безлюдного місця для виконання її умисного вбивства на замовлення ОСОБА_16 , із застосуванням до неї фізичної сили, подолати її опір за допомогою електрошокеру. В подальшому ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 на вказаному автомобілі разом повинні були відвезти потерпілу у зумовлене безлюдне місце, де вбити її шляхом задушення, а труп закопати у заздалегідь підготовленій ними ямі. При цьому співучасники вказаних злочинів підготували 2 лопати для викопування ями та закопування трупу потерпілої після її вбивства, електрошокер «Protect youself» потужністю 300 W, який у невстановленому місті придбав та тримав при собі ОСОБА_19 задля його застосування під час викрадення ОСОБА_20 з метою подолання її опору.
Приблизно зранку 01 березня 2014 року, ОСОБА_19 , послідовно реалізовуючи спільний з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 єдиний умисел на викрадення потерпілої ОСОБА_20 та її умисне вбивство, які замовив ОСОБА_16 , умовив свою сестру зателефонувати потерпілій ОСОБА_20 та домовитися із нею про зустріч у задуманому ними місці для здійснення нею послуг з манікюру дівчині ОСОБА_18 , не розповідаючи їй про їх спільний злочинний план.
01 березня 2014 року о 13 годині 19 хвилин, ОСОБА_23 , яка не була обізнана про злочинні плани ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про вчинення вказаних злочинів, виконуючи прохання брата, зателефонувала за наданим ним номером телефону ОСОБА_20 та домовилась із нею про зустріч 06 березня 2014 року приблизно о 19:00 годині на зупинці громадського транспорту по вул. Гаванській в м. Дніпропетровську, де її повинен був зустріти нібито чоловік ОСОБА_23 .. Отримавши згоду ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , якій не було достовірно відомо про злочинні плани свого брата та його спільників, повідомила про це ОСОБА_19 , він у свою чергу, за відсутності ОСОБА_22 , повідомив про домовленість із потерпілою ОСОБА_20 про заплановану ними на 06 березня 2014 року на 19:00 годину зустріч інших співучасників ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , а останній приблизно у період з 01 по 04 березня 2014 року повідомив про це ОСОБА_16 , як замовника викрадення та умисного вбивства потерпілої, повідомивши його про хід та план виконання його замовлення і погодивши із ним умови передачі грошової винагороди за вчинення замовлених ним злочинів за наявності фотознімків трупу ОСОБА_20 .
Приблизно 04 березня 2014 року, зібравшись за місцем роботи ОСОБА_18 та ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_8 , вказані співучасники, згідно злочинного плану, вирішили, що ОСОБА_18 та ОСОБА_17 зустрінуться вранці 06 березня 2014 року приблизно о 09:30 годині біля будинку №12 по вул. Високовольтній у м. Дніпропетровську, за місцем мешкання ОСОБА_18 , а приблизно о 10:00 годині з ОСОБА_19 в районі вул. Електричній у м. Дніпропетровську та, захопивши лопати і вказаний електрошокер, як знаряддя злочину, разом виїхати на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_17 для визначення безлюдного місця, куди ними буде у подальшому привезена та вбита викрадена ОСОБА_20 , за умови його розташування неподалік місця майбутньої зустрічі із нею ввечері того ж дня, а саме по АДРЕСА_9 .
06 березня 2014 року співучасники виконання замовлених ОСОБА_16 викрадення та умисного вбивства потерпілої ОСОБА_20 - ОСОБА_18 , ОСОБА_17 і ОСОБА_19 зустрівшись за вказаними адресами, приїхали на автомобілі ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_17 на обумовлене ними раніше безлюдне місце у лісосмузі біля електроопори №Л-234 опори №32, яка розташована в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, де за допомогою заздалегідь приготовлених лопат, разом викопали яму для закопування трупу потерпілої та стали очікувати часу обумовленої зустрічі з потерпілою ОСОБА_20 з метою реалізації свого злочинного умислу про її викрадення та умисного вбивства на замовлення ОСОБА_16 .
У той же день, 06 березня 2014 року, приблизно о 19:00 годині, коли потерпіла ОСОБА_20 , яку раніше було введено в оману щодо запланованої зустрічі з приводу здійснення нею послуг з манікюру нібито конкретній дівчині, прибула на зупинку громадського транспорту по вул. Гаванській в м. Дніпропетровську, де її зустрів ОСОБА_17 на автомобілі ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1 . Коли ОСОБА_20 сіла до нього у салон вказаного автомобіля на заднє сидіння, ОСОБА_17 , керуючи цим автомобілем, діючи згідно спільного злочинного плану, за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які очікували його на дорозі в напрямку місця вчинення запланованого ними вбивства потерпілої, шляхом зловживання довірою ОСОБА_20 почав її викрадення з метою подальшого її вбивства, з корисливих мотивів, на замовлення ОСОБА_16 з його відома та згоди, поїхавши із нею нібито до клієнтки. У свою чергу ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , втілюючи в дію свій злочинний умисел, на вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську, нібито випадково для потерпілої сіли у вказаний автомобіль, при цьому ОСОБА_18 зайняв переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_19 сів на заднє пасажирське сидіння біля потерпілої ОСОБА_20 .
Далі, 06 березня 2014 року, приблизно о 19:10 годині, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 і ОСОБА_19 , рушивши із вказаного місця, діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, дотримуючись розробленого плану та усвідомлюючи, що вони викрадають потерпілу з метою її подальшого вбивства на замовлення підбурювача на вчинення цих злочинів ОСОБА_16 , діючи з відома та згоди ОСОБА_16 , у салоні автомобіля, яким за злочинним планом керував ОСОБА_17 , продовжили заплановане ними викрадення потерпілої ОСОБА_20 , під час якого, рухаючись із нею до визначеного ними безлюдного місця для виконання її умисного вбивства на замовлення підбурювача ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , виконуючи відведену йому роль, знаходячись праворуч біля потерпілої ОСОБА_20 , з метою придушення з її боку активного опору під час її викрадення, із застосуванням до неї фізичної сили, наніс заздалегідь заготовленим пристроєм електрошокером «Protect youself» потужністю 300 W кілька ударів їй у шию, спричиняючи їй фізичні страждання, обхватив потерпілу за тулуб та тримав її обома руками, а ОСОБА_18 , перехопивши у нього цей пристрій, наніс ним удари у ноги потерпілій, долаючи її опір та спричиняючи їй фізичні страждання, від яких остання втратила свідомість.
У той же день, приблизно о 19:30 годині, викравши потерпілу ОСОБА_20 , подолавши у такий спосіб її опір, що привело до втрати нею свідомості та спричинило тяжкі наслідки, привезли її на вказаному автомобілі до завчасно визначеного та підготовленого для вчинення ними вбивства безлюдного місця у лісосмузі біля електроопори №Л-234 опори №32, яка розташована в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, де зранку, готуючись до вчинення злочину, вони викопали яму, біля якої, зупинивши автомобіль, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 вийшли з нього для продовження за попередньою змовою виконання свого злочинного умислу на умисне вбивство викраденої ними потерпілої ОСОБА_20 зі спричиненням тяжких наслідків, з корисливих мотивів, на замовлення підбурювача ОСОБА_16 .
Одразу після цього, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , умисно, з метою протиправного заподіяння смерті викраденої людини ОСОБА_20 , з корисливих мотивів, на замовлення підбурювача ОСОБА_16 за попередньою змовою між собою та ОСОБА_19 , діючи спільно та узгоджено, відповідно до раніше розробленого ними та узгодженого замовником ОСОБА_16 плану, витягли із салону вказаного автомобілю непритомну потерпілу ОСОБА_20 та поклали її на землю біля автомобілю. Далі ОСОБА_19 , послідовно реалізовуючи спільний з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та із замовником ОСОБА_16 єдиний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя потерпілої ОСОБА_20 як викраденої ними людини, спричиняючи тяжкі наслідки, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб на замовлення підбурювача ОСОБА_16 з його відома та згоди, упродовж короткого проміжку часу, за допомогою шарфа, який належав потерпілій та знаходився у неї на шиї, обома руками затягнув його на її шиї, здавлюючи цей життєво важливий орган, та утримував шарф як зашморг до тих пір, поки потерпіла ОСОБА_20 перестала подавати ознаки життя.
Після цього, приблизно о 19 годин 40 хвилин того ж дня, у тому ж місці вчинення вбивства потерпілої, зробивши за допомогою фотоапарату, який заздалегідь з собою взяв ОСОБА_18 , фотознімки трупу ОСОБА_20 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з метою приховання вчиненого злочину, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , скинули у раніше приготовлену ними яму потерпілу ОСОБА_20 , яку вважали померлою та за допомогою лопат закидали її землею.
В результаті умисних дій співвиконавців ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на виконання замовлення ОСОБА_16 , потерпілій ОСОБА_20 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: повного поперечного переломо-вивиху лівого великого рогу підязикової кісті в місті зчленування його з тілом кістки, відхилення рогу тільки всередину, зяяння переломо-вивиха назовні, зубцюваті порівняні краї переломо-вивиха ззовні з ознаками розтягнення, нерівні краї зсередини з ознаками стискання, розрив окістя ззовні, нерівні горбисті стінки свідчать про те, що воно є згинальним переломо-вивихом лівого великого рогу, і заподіяний при інтенсивному (позамежному) відхиленні дистального відділу лівого великого рогу кістки усередину, у напрямку до правого рогу (наприклад, при тупій травмі органів шиї в напрямку діючої сили зовні усередину з боку лівої бічної поверхні шиї, або стисненні в тому ж напрямку з наступним його відхиленням у середину і перелом).
Причиною смерті потерпілої ОСОБА_20 явилася перервана механічна асфіксія, яка розвинулася в результаті стиснення органів шиї зашморгом, а в подальшому, закриття дихальних шляхів чужорідними сипучими масами (ґрунтом).
Після вчинених 06 березня 2014 року злочинів, у невстановлений час, ОСОБА_17 повідомив їх замовника ОСОБА_16 про виконання умисного вбивства потерпілої ОСОБА_20 за попередньою змовою групою осіб, згідно узгодженого плану, за що отримав від останнього грошову винагороду у сумі 30000 доларів США, яку у подальшому розподілив між собою та співвиконавцями злочинів ОСОБА_18 і ОСОБА_19 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України не визнав, заявлений потерпілими цивільний позов також не визнав. Обвинувачений пояснив суду, що у ньогоу власності був готель, у який в 2011 році прийшла працювати адміністратором ОСОБА_20 .. У них почалися відносини і ОСОБА_20 народила йому дитину. У 2011 році, після народження дитини, ОСОБА_16 почав проживати разом з ОСОБА_20 у квартирі за адресою: АДРЕСА_10 . У ОСОБА_20 була ще одна донька, тому він придбав будинок по АДРЕСА_2 , де вони потім всі мешкали. Вказав, що в нього є ще одна донька і 02.06.2013 року у неї був день народження, тому ОСОБА_16 поїхав її вітати, хоча ОСОБА_20 була категорично проти цього. Коли він приїхав додому, то потерпіла вже зібрала дітей, речі і через образу на нього переїхала жити до квартири за адресою: АДРЕСА_10 . З цього часу вони припинили сімейні відносини. Увесь цей час ОСОБА_16 періодично передавав через свого водія дітям та ОСОБА_20 гроші та продукти. В цей період в нього зав`язалисявідносини з іншою жінкою, з якою вони почали разом мешкати в будинку по вул. Малахова і вона народила йому сина.

Приблизно у 2013 році ОСОБА_16 вирішив побудувати паркан навколо будинку, для цього він найняв зварювальником ОСОБА_17 , який пізніше, погано зробив роботу, а саме решітку на ворота, через що ОСОБА_16 не виплатив йому за це гроші у сумі 3500 гривень, через що між ними відбулась сварка, в ході якої ОСОБА_17 погрожував ОСОБА_16 . 07.03.2014 року ОСОБА_16 дізнався про зникнення ОСОБА_20 від сусіда по квартирі на ім`я ОСОБА_24 , який ввечері йому зателефонував і сказав, що потерпілої вже другий день немає вдома. Обвинувачений ОСОБА_16 відразу поїхав до квартири, де мешкала потерпіла. Коли приїхав, то там вже знаходилась тітка ОСОБА_20 та співробітники міліції.

Через деякий час після зникнення ОСОБА_20 до нього приїхав ОСОБА_17 , питав чи дійсно зникла ОСОБА_20 , цікавився як себе почувають діти, потім сказав приготувати ОСОБА_16 тридцять тисяч доларів. Обвинувачений перелякався, оскільки в нього вже викрадали дитину та вимагали гроші, тому сприйняв погрозу реально. Такої суми в нього не було, тому приготував п`ятнадцять тисяч доларів і увечері віддав їх ОСОБА_17 , оскільки боявся за своє життя та життя своїх дітей.
Через деякий час у себе в паркані ОСОБА_16 знайшов записку, в якій було зазначено, що якщо він хоче щось дізнатися про ОСОБА_20 , то йому потрібно зателефонувати по вказаному номеру і в кінці було зображено пістолет. ОСОБА_16 вважає, що ту записку залишив ОСОБА_17 . Він зателефонував і невідомий чоловік, який відрекомендувався майором міліції, сказав, що в нього є інформація про ОСОБА_20 і наказав збирати гроші. На наступний день ОСОБА_16 зустрівся зі знайомим колишнім співробітником міліції, якому розповів про цю ситуацію. Потім разом з ним ОСОБА_16 поїхав у карний розшук, де написав заяву стосовно вищевказаних подій, і через деякий час його затримали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що він познайомився з ОСОБА_16 приблизно у 2013 році, коли працював у нього зварювальником за адресою: м. Дніпро, вул. Малахова, 76-а.
Обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме те, що він разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вчинили викрадення та вбивство ОСОБА_20 на замовлення ОСОБА_16 , за грошову винагороду у сумі 30 000 доларів США.
Так, через деякий час після пропозиції ОСОБА_16 , обвинувачений запропонував колезі по роботі ОСОБА_18 взяти участь у викраденні та вбивстві ОСОБА_20 , на що той погодився. Тоді ОСОБА_17 отримав від ОСОБА_16 фотографію потерпілої та інформацію про місце її проживання.
Після цього, увечері 06.03.2014 року ОСОБА_17 домовився із ОСОБА_20 про зустріч під вигаданим приводом замовлення послуги з манікюру для своєї дружини та приїхав за жінкою на заздалегідь обумовлене місце на своєму автомобілі марки «Жигулі», підібравши по дорозі ОСОБА_18 та його знайомого ОСОБА_19 , яких назвав потерпілій своїми знайомими. При цьому, ОСОБА_18 сів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_19 позаду, поруч із потерпілою. По дорозі, ОСОБА_19 застосував до ОСОБА_20 електрошокер, оскільки ОСОБА_17 , керуючи автомобілем, почув позаду характерний звук. По прибутті на заздалегідь означене місце потерпілу витягнули із автомобіля та поклали на землю, та оскільки остання була без свідомості, вирішили, що та померла. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_20 ніхто з них не завдавав. Обвинувачений стверджує, що не бачив, як хтось із співучасників даного злочину душив потерпілу.
Поруч знаходився смітник, куди обвинувачені поклали тіло потерпілої, прикопали смяттям і присипали його гіллям. Після цього вони всі поїхали, а наступного дня ОСОБА_17 разом із фотоапаратом ОСОБА_18 , на який було відзнято фотографію вбитої ОСОБА_20 , пішов до ОСОБА_16 отримувати гроші за виконану роботу. ОСОБА_16 віддав обвинуваченому відразу всю суму.
ОСОБА_17 також визнав цивільний позов у повному обсязі, зобов`язується виплачувати потерпілим грошові кошти. У вчиненому розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що приблизно у 2013 році його знайомий ОСОБА_17 запропонував йому допомогти вчинити викрадення та вбивство ОСОБА_20 на замовлення ОСОБА_16 , за грошову винагороду. Їм було відомо, що ОСОБА_20 не давала можливості ОСОБА_16 бачитись із дитиною, тому він вирішив замовити її вбивство.
У скоєнні даного злочину, роль ОСОБА_18 полягала у підшуканні особи, яка здатна вбити людину, ним виявився ОСОБА_25 і знайомстві ОСОБА_17 із ОСОБА_19 .
Співучасники злочину, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 домовились через інтернет із потерпілою зустрітись та візвезти останню на таксі до клієнтки, якій необхідно зробити манікюр. Після цього, 06.03.2014 року вони поїхали із ОСОБА_19 визначити місце, де після вбивства збирались закопати потерпілу. Після цього їх в районі ж/м Придніпровськ забрав на своєму автомобілі ОСОБА_17 , з яким вже була ОСОБА_20 . Обвинувачений їхав попереду і на шляху почув звуки боротьби та характерний удар електрошокером із заднього сидіння, де була ОСОБА_20 і ОСОБА_19 . В салоні було темно і обвинувачений не бачив, що саме там відбувається. Коли приїхали на визначене місце, потерпілу витягнули з автомобіля, але вона була без ознак свідомості. Потім ОСОБА_18 видалив із телефону ОСОБА_20 їхню переписку про домовленість зустрітися.
Потім потерпілу кинули до ями, яка була за смітником поруч, присипали тіло землею і закидали гіллям. Потерпілу сфотографували на фотоапарат для підтвердження виконаного ними вбивства ОСОБА_16 . Пізніше, отримані від ОСОБА_16 гроші вони поділили на трьох, по 10 000 доларів США кожному.
Обвинувачений у вчиненому розкаюється, цивільні позови визнає, зобов`язується виплачувати заподіяні збитки потерпілим.
Записку з погрозами ОСОБА_16 він написав, щоб його залякати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України визнав, як і цивільні позови потерпілих, суду показав, що його друг ОСОБА_18 запропонував йому взяти участь у виконанні вбивства потерпілої ОСОБА_20 на замовлення її чоловіка ОСОБА_16 за грошову винагороду. Як пояснив ОСОБА_17 , потерпіла не дозволяла ОСОБА_16 бачитись із їхнім спілним сином, через що останній і замовив її вбивство. Напереродні вбивства, вони зустрілись із ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , та під час зустрічі обговорили деталі та розподілили між собою ролі, згідно яких, ОСОБА_18 мав зібрати всю необхідну інформацію про ОСОБА_20 , ОСОБА_17 повинен був забирати їх із ОСОБА_18 на автомобілі та бути за кермом, а сам ОСОБА_19 безпосередньо вбити ОСОБА_20 за допомогою потужного електрошокера.
06.03.2014 року всі троє зустрілись та поїхали на зустріч з потерпілою. Коли ОСОБА_17 зустрів потерпілу на зупинці, по дорозі до автомобіля підсіли ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , при цьому останній, згідно визначеного заздалегідь плану, сів поруч із потерпілою на заднє сидіння. Чоловіки назвались потерпіій друзями ОСОБА_17 . Через деякий час, під час руху ОСОБА_19 застосував до ОСОБА_20 електрошокер, від чого жінку вдарило струмом, але вона вибила пристрій із рук обвинуваченого. Тоді останній схопив ОСОБА_20 двома руками за тулуб та шию, і скоріше за все, таким чином задушив потерпілу. Коли ОСОБА_17 зупинив автомобіль і вони витягнули потерпілу на землю, у неї вже не було пульсу. Тоді жінку відтягнули до заздалегідь приготованої ями, куди кинули її та засипали сміттям.
Обвинувачений пояснив, що вони планували вбивство потерпілої шляхом застосування електрошокеру, але через спротив ОСОБА_20 та боротьбу в автомобілі, скоріше за все, він її задушив.
Пізніше обвинувачений отримав 10 000 доларів США за вбивство ОСОБА_20 .

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що є донькою загиблої ОСОБА_20 . Вказала, що її мати працювала майстром манікюру та педикюру і 06.03.2014 року приблизно з 15.00 год. до 17.00 год. вона пішла до клієнтки виконувати замовлення та не повернулася. Того дня ОСОБА_7 разом з її молодшим братом були вдома самі, а коли і наступного дня ОСОБА_20 не повернулася, ОСОБА_7 подзвонила на роботу матері та її подругам, але ніхто не знав, де вона знаходилася. Потерпіла показала, що ОСОБА_16 постійно бив ОСОБА_20 та погрожував їй, тому вони періодично разом не проживали. На час зникнення ОСОБА_20 вони жили окремо від ОСОБА_16 приблизно півтора року, за адресою: АДРЕСА_11 . За цей час він жодного разу до них не приїздив.

Законним представником потерпілої заявлено цивільний позов та уточнену заяву до нього про відшкодування на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди, яка складається із витрат на поховальний обід у зв`язку із смертю ОСОБА_20 та через втрату годувальника ОСОБА_20 за період з 01.01.2016 року до повноліття ОСОБА_7 , тобто до 24.01.2019 року на загальну суму 28 975 гривень, та моральної шкоди у сумі 600 000 гривень, яку він просив солідарно стягнути з обвинувачених за перенесені страждання потерпілої через смерть матері.
Потерпілою ОСОБА_26 заявлено цивільний позов, який було уточнено про відшкодування з обвинувачених на її користь матеріальної шкоди, яка складається із витрат на поховання загиблої ОСОБА_20 та встановлення останній надгробного пам`ятника, та моральної шкоди у сумі 750 000 гривень, яку вона просила солідарно стягнути з обвинувачених за перенесені страждання через смерть доньки. Також потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на користь сина вбитої - ОСОБА_21 , опікуном якого являється ОСОБА_26 , у сумі 750 000 гривень.
Свідок ОСОБА_27 суду показала, що з ОСОБА_16 вона знайома з 2012 року, з того часу, коли її подруга - потерпіла ОСОБА_20 (до заміжжя - ОСОБА_28 ) почала з ним жити. Свідку відомо, що між ними дуже часто виникали конфлікти через те, що у ОСОБА_16 були одночасно інші жінки, грошей потерпілій він не давав,неодноразово наносив останній тілесні ушкодження. Свідок вказала, що ОСОБА_20 боялася ОСОБА_16 і не зверталася до міліції через побої, оскільки у нього були гроші і зв`язки.

Спочатку обвинувачений і ОСОБА_20 мешкали у квартирі за адресою: АДРЕСА_10 , а після народження сина ОСОБА_29 , вона переїхала у будинок на АДРЕСА_2 . Через декілька місяців потерпіла з сином поїхала до моря, а ОСОБА_16 почав проживати в цьому будинку з іншою жінкою ОСОБА_30 . Коли ОСОБА_20 повернулась і про це дізналася, вона розірвала стосунки з обвинуваченим і переїхала на квартиру в будинку по АДРЕСА_12 . Весь цей час ОСОБА_16 мстився і чинив перешкоди потерпілій бокував сигналізацію в її автомобілі, проколював шини. Сина потерпілої ОСОБА_16 не визнавав, офіційно шлюб не реєстрував, ОСОБА_20 змінила за його вказівкою прізвище, була записана одинокою матір`ю і отримувала соціальну допомогу.
Напередодні, 06.03.2014 року ОСОБА_20 зателефонувала ОСОБА_27 , жінка була дуже засмучена і вони домовились зустрітись 07.03.2014 року, однак в цей день її телефон вже був відключений. Потім стало відомо, що ОСОБА_20 поїхала до клієнтки робити манікюр і зникла.
За деякий час до цього, потерпіла казала свідку, що за нею стежать люди на автомобілі, при цьому вона підозрювала ОСОБА_16 або його водія ОСОБА_31 . Перед цим, на потерпілу було здійснено напад у під`їзді, де її сильно побили двоє невідомих чоловіків у балаклавах. Після цього ОСОБА_20 збиралась виїжджати до Ростова, оскільки дуже боялась ОСОБА_16 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснила суду, що була раніше цивільною дружиною ОСОБА_16 та у них є спільна дитина. З 2013 року вони разом проживали у будинку по АДРЕСА_2 , який раніше був обладнаний камерами відеонагляду.
З обвинуваченим ОСОБА_17 вона знайома, він працював у них робітником під час ремонту будинку. Вказала, що у ОСОБА_16 з ОСОБА_17 стався конфлікт, оскільки ОСОБА_16 відмовився платити 3500 гривень за неякісно виконану роботу. Пояснила, що на початку березня 2014 року, точну дату не пам`ятає, ОСОБА_17 приїздив до ОСОБА_16 , погрожував йому і вимагав у нього 30 000 дол. США. ОСОБА_16 віддав йому 15 000 дол. США, після чого ОСОБА_32 та ОСОБА_16 сховали дитину у її матері та поїхали з Дніпропетровська у м. Кривий Ріг, де вони проживали приблизно місяць. Там їм стало відомо, що ОСОБА_20 зникла.
Після приїзду ОСОБА_17 їм у двері підсунули записку, в якій було вказано номер телефону, намальований пістолет. ОСОБА_16 сприйняв цю записку як погрозу і показав її своєму знайомому ОСОБА_33 , а потім звернувся до міліції.
Свідок також пояснила, що будинок на АДРЕСА_2 , де вони колись проживали з обвинуваченим, вона згодом, у 2013 чи 2014 році придбала за свої власні гроші у матері останнього.
Свідок ОСОБА_34 суду пояснила, що вона була дружиною ОСОБА_16 , на даний час вони проживають разом. ОСОБА_16 отримав моральну травму у 1997 році, коли викрали його сина і вимагали викуп, з того часу він завжди боявся за свою сім`ю і дітей.
Свідок ОСОБА_35 пояснив суду, що в червні 2014 року йому подзвонила колишня дружина ОСОБА_16 та домовилася про зустріч. Вони з ОСОБА_16 та ОСОБА_36 зустрілися вранці у кафе, де показали йому записку з погрозами, на якій був намальований пістолет. Він порекомендував ОСОБА_16 звернутися до міліції, куди і поїхав разом з ним.
В судовому засіданні досліджено витяг з ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення № 0000599 від 07.03.2014 року, відповідно до якого 06.03.2014 року, приблизно о 18:00 годині гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вийшла з квартири АДРЕСА_6 та до цього часу не повернулась та на контакт не виходить (ЖЄО № 2277 від 07.03.2014 року).

Судом досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2014 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_37 звернулася до Кіровського РВ із заявою про те, що 06.03.2014 року о 18:00 годині ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вийшла з квартири АДРЕСА_6 та до цього часу не повернулась.

Згідно з протоколом огляду місця події від 07.03.2014 року за участю понятих оглянута кімната квартири АДРЕСА_6 . Обстановка у кімнаті не порушена, ніяких слідів виявлено не було. Під час огляду виявлено зубну щітку, розчіску, лист формату А-4 з рукописним текстом, які було запаковано в спец. пакет з підписами понятих.

Відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 20.03.2014 року, на підставі ухвали суду було проведено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за серійними номерами IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 в період з 06.03.2013 до 20.03.2014 року.
В судовому засіданні було оглянуто CD-R диск, позначений вх. 206 № 1?кс/0203/386/2014, на якому знаходиться інформація про з`єднання абонентів.
Згідно з довідкою аналізу-інтенсивності мобільних з`єднань № НОМЕР_4 , який належав ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та встановлених власників мобільних номерів з якими вона спілкувалася, відповідно до деталізації отриманої від оператора телекомунікаційного (мобільного зв`язку) "МТС" України, вона один раз розмовляла з абонентом НОМЕР_5 - ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в/ч НОМЕР_6 , АДРЕСА_13 .
Відповідно до аналітичної довідки щодо відпрацювання технічної інформації стосовно абонентських номерів: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , починаючи з 19.02.2014 року на телефон ОСОБА_20 почала телефонувати абонент мобільного № НОМЕР_9 та прохати ОСОБА_20 приїхати до неї додому на ж/м Придніпровськ та зробити манікюр. Абонентський номер НОМЕР_9 (належить невідомій жінці) протягом періоду з 19.02.2014 по 06.03.2014 працював у мобільному терміналі з IMEI НОМЕР_10 . Цей абонент працював з 19.02.2014 по 06.03.2014 року і з`єднувався лише з одним абонентом - НОМЕР_7 (належить ОСОБА_20 ). Абонент № НОМЕР_9 (належить невідомій жінці) з 17:31 до 18:27 год. 06.03.2014 року спілкується з ОСОБА_20 , та знаходиться в с. Чаплі, Дніпропетровської області в районі дії базової станції: АДРЕСА_14 (азимут - 200). Гр. ОСОБА_20 о 18:27 год. 06.03.2014 року приїжджає на зустріч з абонентом НОМЕР_9 , та востаннє реєструється у районі дії базової станції, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20 років Перемоги, 77 (азимут - 150).
Також судом було досліджено дані аналітичної довідки щодо обробки технічної інформації стосовно абонентських номерів: НОМЕР_7 , НОМЕР_9 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 та НОМЕР_14 .
Згідно з довідкою щодо проведеної роботи по розшуку безвісно зниклої гр. ОСОБА_20 , в ході відпрацювання встановлено абонентський номер НОМЕР_9 ("епізодний"), який належить невідомій особі, з якою ОСОБА_20 спілкувалася востаннє. Під час аналізу технічної інформації щодо абонентського номеру НОМЕР_9 встановлено, що номер реєструвався в мережі 19.02.2014, 24.02.2014 - 26.02.2014, 01.03.2014, 03.03.2014 та 06.03.2014 року.

Відповідно до довідки щодо проведеної роботи по розшуку безвісно зниклої гр. ОСОБА_20 , в ході відпрацювання встановлено, що ОСОБА_20 06.03.2014 року домовилася з невідомою особою за телефоном НОМЕР_9 щодо проведення манікюру в районі ж/м "Придніпровськ". Останнє з`єднання абонентського номеру НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_20 відбулося 06.03.2014 року о 18:27 год. в районі ж/м "Придніпровськ" (вул. 20 років Перемоги, 77, азимут - 150), при цьому вона телефонувала на абонентський номер НОМЕР_9 . Під час аналізу технічної інформації щодо абонентського номеру НОМЕР_9 встановлено, що номер реєструвався в мережі 19.02.2014, 24.02.2014 - 26.02.2014, 01.03.2014, 03.03.2014 та 06.03.2014 та спілкувався тільки з ОСОБА_20 . З метою встановлення абонентських номерів, які реєструвалися за місцем реєстрації абонентського номеру НОМЕР_9 проведено порівняльний аналіз отриманих моніторингів: вул. Калинова за 03.03.2014 (період 14:00 год. - 18:00 год.), за 06.03.2014 (період 10:00 год. - 15:00 год.), та район ж/м "Придніпровськ" 06.03.2014 (період 16:00 год. - 23:00 год.), в результаті встановлено співпадіння 2 абонентських номерів: НОМЕР_9 (абонентський номер невідомої особи, яка спілкувалася з ОСОБА_20 ); НОМЕР_15 (за базами даних Інтернет значиться як " ОСОБА_39 ") працював в мобільному терміналі з IMEI НОМЕР_16 .
В судовому засіданні досліджено протокол огляду місця події від 21.03.2014 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого в період часу з 19 год. 15 хв. до 20 год. 40 хв. слідчим міліціїза участю понятих оглянута ділянка місцевості, розташована в лісосмузі справа від дороги, яка поєднує вул. Томську та вул. М.Малиновського в м. Дніпропетровську. На місці події на коренях між трьома стволами одного дерева виявлено та вилучено: паспорт громадянина України НОМЕР_17 від 27.12.2011 р., виданого Кіровським РВ на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; довідка на отримання допомоги на те саме ім`я; ІПН НОМЕР_18 ; квитанція № 45 від 09.12.2013 року; фотокопія паспорта та ІПН на те саме ім`я; оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_21 , 2011 р.н.; талон повідомлення № 6863 про прийняття заяви Кіровським РВ; телеграма про повідомлення про доставку телеграми; фотографії дітей - дівчинки 2 шт., хлопчика 3 шт.; корінець довідки № 41/4 від 21.01.2013 р.; візитниця, в якій знаходилось 43 картки, з них 23 пластикових і 20 паперових. Серед пластикових карт міститься картка "УкрСиббанку" № НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_40 . Трохи зліва на землі виявлена та вилучена спортивна кофта "Adidas" чорного кольору, з жовтими надписами. Комір сильно забруднений, замки типу "блискавка" пошкоджені.
Згідно з протоколом огляду місця події від 22.03.2014 року, в період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 30 хв. слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за участю понятих оглянута ділянка місцевості, розташована біля траси між вул. Малиновського та вул. Томського, на березі р. Самари в м. Дніпропетровську. Дана ділянка місцевості являє собою ґрунтову ділянку з насадженнями дикорослих дерев та сухого очерету. На відстаніприблизно 2,5 м. від берегу р. Самари на землі знаходяться візитівки в кількості 6 одиниць, картонні чорного кольору з надписом білого кольору: "манікюр обрезной аппаратный, педикюр обрезной аппаратный, парафинотерапия, корекция, гель-лак, недельный лак, американская косметика", з іншого боку має зображення долоні з манікюром на нігтях чорно-золотого кольору, надпис білого кольору "Ногтевой сервис, Алла, НОМЕР_7 , НОМЕР_20 ". Поруч знаходяться дві частини картонної обкладинки блокноту червоного кольору, серцевина блокноту з аркушами рожевого кольору у вологому стані. Справа від візитівок на відстані приблизно 2,5 м. між двома деревами на сухому листі на землі знаходиться блиск для губ рожевого кольору з прозорим футляром і посрібленим ковпачком та футляр з туші для вій з надписом "Max Factor 2000 Calor", 9 мл.
Відповідно до протоколу огляду від 17.10.2014 року, в період часу з 15 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв. слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за участю понятихоглянуті надані ОСОБА_16 два паперових листка з блокноту з маркуванням сторінки "4 сентября, пятница" та "1 сентября, вторник". На першому листі з підписом "1 сентября, вторник" міститься надпис синьою кульковою ручкою " ОСОБА_41 ", розташований по діагоналі на сторінці. На другому листі по всій його площі міститься надпис "Набери 16.10.2014 в 16:00! Срочно! по поводу ОСОБА_42 . тел. НОМЕР_14 . Сделай все анонимно!!!". Під даним надписом міститься малюнок пістолету розміром 1х1 см.

Під час досудового слідства проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_18 , який було досліджено разом із відеозаписом до нього в судовому засіданні та яким було встановлено, що в січні 2014 року ОСОБА_43 , з яким ОСОБА_18 разом працював, запропонував йому роботу - скоїти вбивство на замовлення ОСОБА_16 гр. ОСОБА_44 ( ОСОБА_45 , за грошову винагороду у сумі 30 000 дол. США, приводом для цього було те, що вона не давала ОСОБА_16 бачитися з його сином. ОСОБА_18 погодився на пропозицію ОСОБА_17 у зв`язку з сумою грошової винагороди, однак попередив його про те, що не знає як це зробити.
Через декілька днів, у середині січня 2014 року, на робочому місці, вони з ОСОБА_17 обговорювали вбивство, в результаті чого останній сказав, що необхідно знайти виконавця для вчинення даного злочину.
Приблизно на початку лютого 2014 року, ОСОБА_18 у нічному клубі "Імперія", розташованого по вул. Н.Перемоги, 38 у м. Дніпро, зустрівся із знайомим гр. ОСОБА_19 , з яким познайомився приблизно 7 років тому, і запропонував ОСОБА_19 заробити грошей. Він повідомив останньому, що є один чоловік, який просить вбити свою дружину, за виконання даної роботи обіцює грошову винагороду у розмірі 30 000 дол. США, більше жодних обставин він йому не повідомляв, тільки розповів, що є фотографія дружини ОСОБА_20 і що вона займається манікюром. ОСОБА_19 погодився бути виконавцем вбивства, сказав, що зможе це зробити. Після цього вони з даного нічного клубу роз`їхалися по домівкам.
На наступний день, на початку лютого 2014 року, знаходячись на робочому місці, він ОСОБА_46 розповів про те, що знайшов виконавця, а саме свого знайомого на ім`я ОСОБА_47 . ОСОБА_48 запропонував повідомити йому, що за виконання даної роботи вони йому дадуть більшу частину від 30 000 дол. США, на що ОСОБА_18 погодився. Після чого вони вирішили втрьох зустрітися вранці і обговорити їх подальші дії. У цей же день ОСОБА_18 подзвонив на мобільний Вені ОСОБА_25 сказав йому під`їхати до нього на роботу, останній погодився. Під час зустрічі вони обговорили план вчинення вбивства, зокрема ОСОБА_25 повинен створити вигадану сторінку в соц. мережі "В контакті", під якою зможе вийти на контакт з ОСОБА_49 (колишньою дружиною ОСОБА_50 ), яка знаходиться у цій соціальній мережі, де проводить рекламу по запису на манікюр. Після чого домовилися чекати, доки ОСОБА_51 вийде на контакт з останнім, тобто дасть йому свій номер телефону для того, щоб обговорити наступну зустріч.
Через декілька днів, приблизно посеред лютого 2014 року ОСОБА_18 на мобільний зателефонував ОСОБА_25 і повідомив, що для створення сторінки у вказаній соцмережі, на ЦР "Озерка" він купив два мобільних телефони, а саме "Самсунг" та "Моторола" та дві сім карти операторів мобільного зв`язку, яких саме і з якими номерами він не знає.
Через ще декілька днів йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_25 і повідомив, що він створив сторінку під вигаданими даними дівчини, після чого за допомогою повідомлень в даній соцмережі, зв`язався з ОСОБА_52 і представився їй дівчиною, після чого домовився із ОСОБА_52 про запис на манікюр, також написав, що зв`яжеться з нею через наданий номер мобільного, ОСОБА_51 погодилась. ОСОБА_18 схвалив дані дії, після чого дану розмову розповів ОСОБА_46 .
Приблизно наприкінці лютого 2014 року ОСОБА_18 на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_53 і сказав, що попросив свою сестру гр. ОСОБА_22 , 1992 р.н., поспілкуватися з ОСОБА_52 по складеному ним тексту, для факту підтвердження жіночого голосу з вигаданої сторінки у соцмережі, щоб підтвердити, що це саме вона записувалася на манікюр. Також ОСОБА_25 повідомив, що його сестра поговорила з ОСОБА_52 з цього приводу, при цьому ОСОБА_51 сказала ОСОБА_54 , що вона передзвонить на наступний день і тоді більш точно скаже коли зможе зробити манікюр. ОСОБА_55 дзвонила з купленої ОСОБА_25 картки та телефону.
Сестра ОСОБА_25 не знала про те, що ОСОБА_56 будуть вбивати, її роль була лише у здійсненні жіночої розмови з ОСОБА_52 .
Далі, за декілька днів до 06.03.2014 року, йому на мобільний зателефонував ОСОБА_25 та розповів, що ОСОБА_55 домовилась з ОСОБА_52 про зустріч на ж/м Придніпровськ м. Дніпропетровська, а саме у тупику маршрутних таксі о 18:00 год. 06.03.2014 року, при цьому ОСОБА_55 сказала ОСОБА_57 , що начебто її чоловік (вигаданий), зустріне ОСОБА_56 у вказаному місці та привезе до неї, на що ОСОБА_51 погодилась.
Приблизно 04.03.2014 року, на робочому місці він розповів про це ОСОБА_46 , після чого вони затвердили план їх наступних дій, а саме ОСОБА_48 сказав, що вже поспілкувався з ОСОБА_58 , якому розповів, що готовий здійснити вбивство. При цьому ОСОБА_59 вказав, що факт вбивства для отримання грошової винагороди необхідно буде підтвердити фотографіями трупа ОСОБА_60 , на що ОСОБА_48 погодився. Далі, для цієї цілі він, ОСОБА_18 , взяв свій фотоапарат, також вони вирішили, що ОСОБА_61 буде грати роль чоловіка вигаданої дівчини у соцмережі, на своєму автомобілі "ВАЗ" білого кольору у вказаному місці зустріне ОСОБА_56 . Після в автомобіль підсяде ОСОБА_25 і оглушить ОСОБА_56 в машині електрошокером, після чого сам її вб`є. Також вони втрьох домовилися, що труп ОСОБА_60 необхідно буде закопати зверху вулиці Ялинової у м. Дніпропетровську, місце може показати візуально. Домовились, що зустрінуться 06.03.2014 року приблизно о 10:00 год. в районі вул. Електричної м. Дніпропетровська, при цьому ОСОБА_48 приготував лопати для викопування ями і приїздить на своєму автомобілі, а ОСОБА_25 бере знаряддя вбивства, при цьому останній сказав, що вб`є ОСОБА_56 ударом якимось предметом по голові, на що ОСОБА_62 сказав, що це буде грубо, і краще це зробити колючим предметом по тулубу.
Стосовно обставин 06.03.2014 року, ОСОБА_18 пояснив наступне, в цей день приблизно о 09:30 год. за ним додому на вказаному автомобілі заїхав ОСОБА_48 з яким він приїхав в обумовлене місце, в цей час також приїхав і ОСОБА_25 , вони поїхали у вказане місце копати яму. Викопали її глибиною приблизно 1,5 м., шириною приблизно 60-70 см., місце може показати візуально. Вони викопали яму втрьох приблизно о12:00 год., після чого весь день знаходилися на цьому місці, очікували о 18:00 год. зустріч ОСОБА_63 з ОСОБА_52 , так як по їх плану він, а не ОСОБА_55 повинен був подзвонити ОСОБА_57 (дружині ОСОБА_50 ) і зустрітися з нею в тупику маршруток ж/м Придніпровськ м. Дніпропетровська, що він і зробив. Приблизно о 17:15 год. 06.03.2014 року ОСОБА_48 разом з ОСОБА_25 поїхали у вказане місце зустрічі, при цьому ОСОБА_25 , згідно з планом, вийшов по дорозі повернення ОСОБА_60 з ОСОБА_64 до ОСОБА_18 , тобто до місця фактичного вбивства, для того, щоб підсісти в їх автомобіль як друг ОСОБА_65 (тобто чоловіка ОСОБА_66 ). Також ОСОБА_48 з ОСОБА_52 повинні були зв`язатися в ж/м Придніпровськ, для того щоб не викликати підозру у вчиненні ними даного злочину. Коли ОСОБА_48 і ОСОБА_25 поїхали, він на мопеді ОСОБА_25 поїхав до себе додому за фотоапаратом для вказаної ним цілі. Приїхавши додому він взяв фотоапарат, марку та модель не пам`ятає, сірого кольору, після приблизно о 19:15 год. 06.03.2014 року, повернувся на місце, де вони викопали яму. Під`їжджаючи до вказаного місця, здалека від викопаної ями він побачив ОСОБА_63 та його автомобіль, далі вимкнув світло на мопеді, під`їхав ближче, побачив ОСОБА_63 і ОСОБА_25 поряд з автомобілем, на земляному ґрунті, біля задніх лівих пасажирських дверей він побачив лежачу дівчину поперек автомобіля, ногами до дверей, на животі, яка була без свідомості. Далі він побачив, що ОСОБА_25 лівою рукою тримав натягнуту мотузку, яка була на шиї ОСОБА_60 (до вбивства кузнецов показував йому її фотографію, яку наддав ОСОБА_67 ), таким чином він її душив, а правою рукою наніс приблизно 10 ударів в область тулубу справа, після чого він її залишив, перестав наносити удари.
Далі, ОСОБА_48 і ОСОБА_25 за обидві руки потягли її та скинули у викопану ними яму, труп знаходився у зігнутому положенні, обличчям донизу, ноги зверху, труп був одягнутий: довге чорне шкіряне пальто, чорні шкіряні чоботи. Далі, він за допомогою свого фотоапарату зробив 3 фотографії, після чого до нього підійшов ОСОБА_48 і сказав, що зробить нормальні фото, що він і зробив, після чого фотоапарат з фото він забрав у ОСОБА_63 і відійшов у сторону, а він та ОСОБА_25 закопували труп ОСОБА_60 . Після того, як кузнецов і ОСОБА_25 закопали труп, він сів до авто ОСОБА_63 , а ОСОБА_25 на свій мопед і вони роз`їхалися. Він з ОСОБА_64 поїхали в сторону рибацького кар`єру, де він посередині мосту через Дніпро викинув телефон "НТС", чорного кольору, який належав ОСОБА_57 , котрий він знайшов в автомобілі кузнецова. ОСОБА_48 його підвіз додому, при цьому сказав, що зараз поїде до ОСОБА_68 і покаже фото трупа ОСОБА_60 з його фотоапарата.
Після цього, через декілька днів йому на мобільний зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що їм необхідно зустрітися біля буд. 118 по вул. Г. Сталінграду в м. Дніпропетровську, на що він погодився. Зустрівшись у вказаному місці з ОСОБА_17 , приблизно об 11:00 год., точну дату не пам`ятає, він йому передав грошові кошти від ОСОБА_16 , які були обмотані резинкою у двох пачках, також він йому сказав, що це і йому, і ОСОБА_25 , а суму не вказав. Далі вони розійшлись. Знаходячись за місцем мешкання, він перерахував кошти, всього було 20 000 дол. США, частину яких, а саме 10 000 дол. США він у той же день віддав ОСОБА_25 , у центрі м. Дніпропетровська, на Європейській площі.
Відповідно до протоколу пред`явлення трупу для впізнання від 05.11.2014 року, ОСОБА_69 пред`явлено для впізнання труп жінки, вилученої з ґрунту 05.11.2014 року неподалік с. Чаплі Дніпропетровського району, під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_18 , оглянувши який вона заявила, що це труп її племінниці ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка безвісно зникла 06.03.2014 року.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2039/364-Е від 03.12.2014 року, смерть потерпілої настала за декілька місяців до судово-медичного дослідження трупа в морзі. Не виключено, що зазначений проміжок часу може відповідати часовому проміжку, який зазначений слідчим у даній постанові.
Причина смерті не встановлена через гнильні зміни. Однак враховуючи дані судово-медико-криміналістичного дослідження органокомплексу шиї з трупа гр. ОСОБА_20 (акт № 770-МК від 26.11.2014 р., отриманий 27.11.2014 р.) встановлено, що пошкодження на під`язиковій кістці є згинальним переломом-вивихом лівого великого рогу і заподіяний при інтенсивному (позамежному) відхиленні дистального відділу лівого великого рогу кістки усередину, у напрямку до правого рогу (наприклад: при тупій травмі органів шиї в напрямку діючої сили зовні усередину з боку лівої бічної поверхні шиї, або стисненні в тому ж напрямку) з наступним його відхиленням усередину і переломом. Пари зіставлені лівого великого рогу по лінії перелому, дистальні (вільні) кінці розташовані широко (далеко) від серединної лінії тіла під`язикової кістки. Щитоподібний, перснеподібний, надгортанний, усі парні хрящі, кільця трахеї - без порушення цілісності. В м`яких тканинах органокомплексу шиї за рахунок гнильних змін крововиливи не виявлені; не виключено, що смерть потерпілої настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї.
При експертизі трупа виявлено: на задній поверхні тулуба з переходом на бічну поверхню, у поперековій ділянці праворуч, розташовано близько одинадцяти дефектів шкіряних покровів, які нахаотично розташовані у вигляді отворів. Від країв вищезазначених дефектів розташовані ранові канали, які спрямовані подекуди справа наліво, дещо зверху вниз, дном яких є підлеглі м`які тканини. Довжина вище зазначених ранових каналів від 1 см до 2,5-3 см. На задній поверхні у поперековій ділянці тулуба, у аналогічній ділянці, ліворуч, аналогічні за характеристикою дефекти, у кількості 5-ти. Згідно з даними судово-медико-криміналістичного дослідження акт № 768-МК від 26.11.2014 р., отриманий 27.11.2014 р., виявлені ушкодження є отворами, які по деяким морфологічним ознакам можна віднести до колотих ушкоджень, що можливо могли бути спричинені при вузько-локальній дії предмета, маючого колючі властивості (ураховуючи дані результатів розтину трупа наявність ранових каналів глибиною від 1 см. до 2,5-3 см.). Але аналогічні за морфологією ушкодження більш вірогідно могли виникнути в результаті життєдіяльності комах (дії личинок). При судово-рентген-флуорисцентному дослідженні шкіри з ранами із задньої та бічної поверхні поперекової ділянки праворуч та ліворуч з трупа: в ранах виявлено підвищений у порівнянні з контролем вміст заліза, алюмінію, кремнію.
Виявлені тілесні ушкодження у ділянці шиї, у вигляді згинального переломо-вивиха лівого великого рогу під`язикової кістки, можуть знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.
Враховуючи розташування виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень: їх кількість, локалізацію, характеристику тілесних ушкоджень на анатомічних ділянках тіла, не виключено, що потерпіла могла знаходитись у різному положенні. В момент отримання тілесних ушкоджень положення потерпілої могло бути різним та змінювалося.
Враховуючи дані судово-медико-криміналістичного дослідження органокомплексу шиї з трупа (згинальний переломо-вивих лівого великого рогу під`язикової кістки), механізм та локалізацію тілесних ушкоджень у ділянці шиї, не виключено, що смерть потерпілої настала протягом часового проміжку який обчислюється хвилинами.
Не виключена можливість, що протягом короткого проміжку часу до втрати свідомості, потерпіла могла здійснювати активні дії. Визначити їх характер, об`єм та цілеспрямованість неможливо у зв`язку з відсутністю експертних даних.
Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених тілесних ушкоджень у ділянці шиї у вигляді згинального переломо-вивиха лівого великого рогу під`язикової кістки, не виключається можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень рукою людини.
Враховуючи механізм виникнення тілесного ушкодження у вигляді згинального переломо-вивиха лівого великого рогу під`язикової кістки, потерпіла не могла спричинити собі виявлені у неї тілесне ушкодження у ділянці шиї, що спричинило настання смерті.
Згідно з висновком експерта № 19 від 03.02.2015 року, при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_20 07.11.2014 року, мали місце наступні трупні явища: виражені гнильні зміни шкіряні покрови брудно-сіруватого, подекуди брудно-коричневого та брудно-червоного кольору, місцями ущільнені, м`які, тьмяні; відсутність шкіряних покровів в лобно-тім`яній ділянці, більше ліворуч, на передній поверхні грудної клітини та черевної стінки ліворуч, на окремих ділянках правого плеча, в області кистей; трупне заклякнення відсутнє; трупні плями на тлі гнильних змін не визначаються; волосся вільно відокремлюється від шкіряних покровів голови; очні яблука запалі в порожнину очниць; часткова відсутність слизової оболонки в ротовій порожнині; відсутність м`яких тканин голови в лобно-тім`яних ділянках; виражені гнильні зміни оболонок та внутрішніх органів з повним руйнуванням їх структури.
Наявність ознак стиснення органів шиї зашморгом, а також наявність стороннього вмісту в ротовій порожнині та в дихальних шляхах, дозволяє вважати, що у даному випадку мала місце перервана в своєму перебігу, механічна асфіксія, а саме при стисненні органів шиї зашморгом у результаті розвитку механічної асфіксії настала втрата свідомості потерпілої, яка, в більшості випадків, настає на першій хвилині після стиснення органів шиї, а в подальшому, після розташування трупа в ямі, мала місце активна аспірація ґрунту в дихальні шляхи, що свідчить про те, що потерпіла була ще живою, та їй наявність ґрунту перешкоджала доступ повітря в дихальні шляхи та викликало подальший розвиток механічної асфіксії, що, в результаті закриття дихальних шляхів ґрунтом, і привело до смерті. Тобто, причиною смерті потерпілої ОСОБА_20 явилася перервана механічна асфіксія, яка розвинулася в результаті стиснення органів шиї зашморгом, а, в подальшому, закриття дихальних шляхів чужорідними сипучими масами (ґрунтом).
Вищезазначений механізм стиснення органів шиї петлею та послідовність розвитку механічної асфіксії свідчать про те, що пошкодження, виявлені в області шиї, спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, що підтверджується наявністю перерваного розвитку механічної асфіксії (гіпоксії), яка спочатку розвинулась в результаті стиснення шиї зашморгом, а, у подальшому, в результаті активної аспірації чужорідних мас (ґрунту) в дихальні шляхи.
Смерть потерпілої від механічної асфіксії настала в короткий термін після стиснення органів шиї та, в подальшому, закриття дихальних шляхів сипучою речовиною (ґрунтом), так як, на протязі першої хвилини після стиснення органів шиї настає втрата свідомості, а в подальшому, якщо механізм розвитку механічної асфіксії не перерваний, на протязі 4-5 хвилин, неминуче наступає смерть. В даному випадку, мала місце перервана, в своєму перебігу, механічна асфіксія, тому проміжок часу може незначно збільшуватися. В подібному стані потерпілі не можуть виконувати ніяких, а тим більш самостійних дій.
Згідно з протоколом обшуку від 06.11.2014 року, під час обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_5 , за адресою мешкання ОСОБА_19 , проведеногона підставі ухвали слідчого судді, виявлено та вилучено: дві упаковки з антигістамінним засобом "Димедрол-Дарниця", одна упаковка розпакована з трьома ампулами; світлу мотузку, змотану в клубок; 3 сім карти мобільного оператора "Лайф", 1 сім карта мобільного оператора "МТС", 1 сім карта мобільного оператора "Приват-мобайл", 6 сім карт мобільного оператора "Київстар"; жіночий годинник в несправному стані; дві флеш карти чорного кольору; 3 стартових пакети "Лайф" та одна розрахункова карта "Приватбанк"; мобільний телефон марки "Nokia 3250" IMEI НОМЕР_21 , мобільний телефон марки "Nokia 101" 1) IMEI НОМЕР_22 , 2) IMEI НОМЕР_23 , мобільний телефон марки "Самсунг" IMEI НОМЕР_24 , мобільний телефон марки "GPS A2000" 1) IMEI НОМЕР_25 , 2) IMEI НОМЕР_26 ; мотузка для білизни зеленого кольору; стріляну гільзу 9 мм; балаклаву чорного кольору; футболку чорного кольору; дві світлі перчатки; фонарик-електрошокер чорного кольору, без акумулятору, марки "Protect Yourself" та коробку від нього; пластикову валізу, в якій знаходився пістолет "Flobert" № НОМЕР_27 , 4 патрони до нього; 8 патронів Терен-3 9 мм, один з яких стріляний; стартовий пакет "Київстар" та металевий браслет; флеш-карту на 4 ГБ сірого кольору; мобільний телефон марки "Самсунг" IMEI НОМЕР_28 з сім картою мобільного оператору "МТС"; мобільний телефон марки "LG" IMEI НОМЕР_29 чорного кольору; мобільний телефон марки "Philips ST2898" IMEI НОМЕР_30 чорного кольору; ноутбук марки "Lenovo B570" s/n WB032140 чорного кольору.

В судовому засіданні досліджено протокол огляду автомобіля "ВАЗ 2107", д.н. НОМЕР_1 від 07.11.2014 року, відповідно до якого під час огляду вилучено: перчатки тканинніпід капотом, сміття під передніми сидіннями на половицях, чохол із заднього сидіння, половиці під заднім сидінням, щітку чорну з багажника.

Відповідно до протоколу обшуку від 06.11.2014 року, під час обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_16 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді, виявлено та вилучено: фотоапарат "Sony PSC-T30" в чохлі; 2 одиниці "Digital Recorder Video"; системний накопичувач "High petition S 2238"; 2 флеш накопичувача "Logitech", "SP Silicon Power"; "Fiber Converter" S/N 6.
Згідно з протоколом обшуку від 13.11.2014 року, під час обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за адресою мешкання ОСОБА_17 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді, виявлено та вилучено: фотоапарат "Olympus X-43" і "Olympus SP-610 47"; мобільний телефон "Samsung", "Nokia Xpress Music", "Samsung GT-E-1080W"; картки від сім карт мобільних операторів "Київстар" ( НОМЕР_31 ) і "Лайф" ( НОМЕР_32 ); флеш-карта "Silicon Power".
В судовому засіданні досліджено висновок експерта № 1174 від 10.12.2014 року, відповідно до якого була проведена судово-медична експертиза двох мотузок, вилучених за місцем мешкання гр. ОСОБА_19 . При серологічному дослідженні зразка кісткової тканини (ребра) трупа ОСОБА_20 , в ньому виявлений лише антиген Н. Отриманий результат не виключає можливості приналежності крові трупа ОСОБА_20 до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

На поверхні мотузки з бавовняних ниток білого кольору (об`єкти №№ 1-8, 16-18) та на мотузці зеленого кольору (об`єкти №№ 19-24) встановлено наявність поту без домішки крові. При серологічному дослідженні вказаних слідів поту, в них виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості походження поту у вказаних слідах від особи (осіб) виділенням якого (яких) властиві обидва антигени, а саме: від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н. Однак не виключена можливість суміші поту в цих слідах від двох і більш осіб з виявленими груповими властивостями, а саме: від осіб з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н (або без нього) і з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Оскільки у вказаних слідах, поряд з антигеном Н, який є групоспецифічним для крові і виділень потерпілої ОСОБА_20 , виявлений ще й антиген, який не був виявлений в зразку її кісткової тканини, тому не можна виключити можливість присутності її поту у вказаних слідах тільки в якості домішки.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 644к від 10.12.2014 року, кров громадянинаОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 341 від 05.12.2014 року, ОСОБА_17 в період інкримінованойому діяння і в теперішній час хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в період інкриміновано йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до акта судово-психіатричного експерта № 346 від 05.12.2014 року, ОСОБА_16 в період інкриміновано йому діяння і в теперішній час хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в період інкриміновано йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 342 від 05.12.2014 року, ОСОБА_18 в період інкриміновано йому діяння і в теперішній час хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в період інкриміновано йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до акта судово-психіатричного експерта № 340 від 05.12.2014 року, ОСОБА_19 в період інкриміновано йому діяння і в теперішній час хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в період інкриміновано йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, суд вважає, що наведені вище та досліджені в судовому засіданні докази узгоджуються між собою, доповнюють один одного, а тому заслухавши обвинувачених, потерпілих, свідків, дослідивши висновки експертиз, письмові докази, процесуальні документи та матеріали, що характеризують обвинувачених, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчинених злочинах доведена повністю.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_16 та його захисника про те, що обвинувачені ОСОБА_48 , ОСОБА_61 та ОСОБА_25 , які давали показання з приводу його участі у вчиненні злочинів щодо ОСОБА_70 , його обмовляють, оскільки вони його шантажували для отримання грошей і продожують шантажувати є необґрунтованими, оскільки з протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_71 , відеозапису до даного протоколу, вбачається, що він давав показання добровільно, послідовно, без будь-якого примусу, повідомляв про тільки йому відомі обставини скоєння злочинів, при проведенні вказаних слідчих дій був присутнім його адвокат.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_48 , ОСОБА_61 , ОСОБА_25 надавали показання відносно себе та ОСОБА_72 безпосередньо в судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження, і не зазначали суду щодо здійснення відносно них примусу до дачі показань відносно себе та ОСОБА_16 , тому посилання останнього, на те, що його обмовляють інші обвинувачені, суд вважає необґрунтованими, підстав для обмови ОСОБА_72 з боку обвинувачених ОСОБА_63 , ОСОБА_71 та ОСОБА_25 судом не встановлено.

Аналізуючи наведені дані, суд враховувує, що Конституція України (ст. 63), КПК України надають підозрюваному, обвинуваченому право не свідчити проти самого себе і своїх близьких родичів. Таким чином, згода на участь у допиті, слідчому експерименті, а також надання показань під час проведення слідчих дій, судового розгляду є правом підозрюваного(обвинуваченого), а не обов`язком.

Саме дослідні дії під час слідчого експерименту складають його суть і є методом одержання та перевірки інформації.

Результати слідчого експерименту розглядаються лише в сукупності з іншими матеріалами розслідуваної кримінальної справи, оскільки вони або підтверджують, або спростовують існуюче в слідчого припущення, або самі стають базою для знову виникаючого припущення про факт або явище.

Суд, відповідно до положень ст. 95 КПК України, може обґрунтовувати свої висновками на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, тому судом беретуться до уваги показання обвинувачених ОСОБА_71 , ОСОБА_63 , ОСОБА_25 , які надані ними безпосередньо в судовому засіданні.

Твердження захисника про невідповідність показань обвинуваченого ОСОБА_63 , які були надані ним під ча судового розгляду показанням, наданим на досудовому слідстві та при розгляді справи іншим судом, суд не приймає до уваги, оскільки як це вже було судом наголошено вище, суд обґрунтовує свої висновки тільки на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. У сторни захисту була можливість усунути виявлені протиріччя під час допиту обвинувчених.

Доводи ОСОБА_16 про недоведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Факт від`їзду ОСОБА_16 після вчинення злочину до м. Кривого Рогу та перебування там протягом місяця, свідчить про його бажання переховуватись від правоохоронних органів та уникнути відповідальності за вчинені злочини.Тому, показання обвинуваченого ОСОБА_16 про невизнання ним вини у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, висунення версії про помсту та вимагання грошей у нього ОСОБА_64 , суд розцінює як намагання завадити встановленню істини по справі, уникнути покарання за умисні злочини, оскільки, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, які є узгодженими між собою, суд виходить з сукупності всіх обставин справи і бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про вчинення ОСОБА_16 злочинів, які суд визнав доведеними.

Додержуючись при розгляді даного кримінального провадження закріпленої в ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, та керуючись ст. 373 ч. 3 КПК України, за якою обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд зазначає, що всі кваліфікуючи ознаки злочинів, передбачених ч.4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України доведені під час судового розгляду, а тому суд прийшов до висновку, що
ОСОБА_16 повинен нести кримінальну відповідальність за:
- підбурювання до вчинення незаконного викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки;
- підбурювання до вчинення умисного вбивства викраденої людини, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_17 повинен нести кримінальну відповідальність за:
- вчинення незаконного викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалосязаподіянням потерпілій фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки;

- вчинення умисного вбивства викраденої людини, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_18 повинен нести кримінальну відповідальність за:
- вчинення незаконного викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки;
- вчинення умисного вбивства викраденої людини, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_19 повинен нести кримінальну відповідальність за:
- вчинення незаконного викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки;
- вчинення умисного вбивства викраденої людини, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_16 суд кваліфікує за ч.4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.
Дії ОСОБА_17 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.
Дії ОСОБА_18 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.
Дії ОСОБА_19 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_73 .
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часкове відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином..
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшуюю покарання суд вважає часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_73 .
Обставин, котрі обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_16 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_17 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_18 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_19 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Законним представником потерпілого ОСОБА_74 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної неповнолітній ОСОБА_7 внаслідок вбивства матері у розмірі 1800 грн. та 27 175 грн., а потерпілою ОСОБА_26 матеріальну шкоду у сумі 24 570 грн., яка складається з витрат на поховання доньки та встановлення надгробного пам`ятника.
Цивільні позови ОСОБА_75 та ОСОБА_26 про відшкодування матеріальної шкоди підтверджуються представленими суду доказами, зокрема товарними чеками, пов`язаними з витратами на поховання потерпілої та необхідними для цього послугами.
З дослідження змісту фіскальних і товарних чеків у суду не виникає сумнівів, що всі зазначені витрати були необхідними для поховання ОСОБА_20 ..
Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 частково відшкодували потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду в розмірі 23 000 грн., що підтверджено відповідною розпискою.
Щодо позовних вимог потерпілих про стягнення відшкодування моральної шкоди, то у відповідності до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиневленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з втратою близької людини.
Так, при визначені розміру моральної шкоди кожному із потерпілих, суд, враховуючи ступінь вини обвинувачених, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілі, які заявили цивільні позови, втратили доньку, матір, унаслідок вбивства ОСОБА_20 та враховуючи наслідки її смерті, через що у них змінився та був порушений нормальний спосіб життя, виходячи зі наведених у позовах обґрунтувань та доповнених під час судового розгляду заяв, вони понесли значне потрясіння, страждання через смерть близької і рідної людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя, а тому вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілим завдано значної моральної шкоди, тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілих в частині стягнення з обвинувачених моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму по 500 000 грн. на користь ОСОБА_26 , а на користь доньки померлої ОСОБА_20 ОСОБА_7 500 000 грн.
Позов ОСОБА_26 , як опікуна неповнолітнього ОСОБА_21 , про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із вбивством його мами ОСОБА_70 , суд залишає без задоволення, оскльки на час розгляду кримінального провадження та постановлення вироку ОСОБА_76 не є опікуном ОСОБА_21 ..
У відповідності до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.
Згідно долучених позивачами доказів до заявлених цивільних позовів встановлено, що на момент смерті ОСОБА_20 на її утриманні перебувала її неповнолітня донька ОСОБА_7 , а відтак вона має право на звернення із вимогами про відшкодування шкоди у разі смерті потерпілої.
Частина 2 статті 1200 Цивільного кодексу України передбачає, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Згідно проведеного розрахунку законним представником потерпілої, що відображено у його позовах, а саме факт перебування на утриманні ОСОБА_20 її доньки, враховуючи, що ОСОБА_20 не була офіційно працевлаштована, враховуючи розмір середньомісячного заробітку (доходу) потерпілої згідно Закону України «Про прожитковий мінімум», Закони України «Про Державний бюджет України» (за 2014-2015 рр.), суд вважає обґрунтованим розмір завданих збитків ОСОБА_7 та визначає його у розмірі 27 175 гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів у сумі 491,92 грн., судово-хімічної експертизи у сумі 591,36 гривень, судово-балістичної експертизи у сумі 786,24 грн. та судово-трасологічної експертизи у сумі 614,90 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішив на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст. 27, ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років;
- за ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29.11.2014 року по 11.01.2018 року, 3 роки 1 місяць 13 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років;
- за ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 14 (чотирнадцяти ) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05.11.2014 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років;
- за ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05.11.2014 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років;
- за ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 14 (чотирнадцяти ) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05.11.2014 року до набрання вирокм законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_75 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь ОСОБА_7 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_77 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника до досягнення повноліття, тобто з 01.01.2016 року до 24.01.2019 року в розмірі 28 975 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень.
Позов ОСОБА_75 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь ОСОБА_7 500 000 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_26 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково .
Стягнути солідарно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь потерпілої ОСОБА_26 1 570 грн..

Цивільні позови ОСОБА_26 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь потерпілої ОСОБА_26 500 000 гривень.
У задоволенні позову ОСОБА_26 про відшкодування моральної шкоди на користь неповнолітнього ОСОБА_21 500 000 гривень - відмовити.
Речові докази:

- зубну щітку, розчіску, лист паперу (огляд місця події 14.09.2014 року) - які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити;
- вилучені під час огляду місця події від 21.03.2014 року документи, візитницю, забруднену куртку чорного кольору, які знаходяться в камері схову Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, вилучені під час огляду місця події від 22.03.2014 року блокнот та косметичну туш - повернути потерпілій ОСОБА_26 ;
- мобільний телефон, який був вилучений у ОСОБА_17 ; мобільний телефон Леново 8820, який був вилучений у ОСОБА_18 ; мобільний телефон Самсунг GT-S 5830- конфіскувати в дохід держави; техпаспорт на автомобіль ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 ; техпаспорт на автомобіль Тойота Авенсіс, д/н НОМЕР_33 ; ключі від автомобіля Тойота Авенсіс; ключі від автомобіля ВАЗ 2107 - повернути за належністю;

- предмети, які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_19 : мотузка зеленого кольору, 7 сім-карт мобільних операторів, мотузка білого кольору, перчатки, 2 упаковки Димедрол-Дарниця, гільза, карта з-під сім-карти Діджус, електричний шокер, ланцюг з металу білого кольору, валіза з пістолетом «Флобер»- знищити, 7 мобільних телефонів, флеш-карта, , наручний годинник,ноутбук «Леново» - конфіскувати в дохід держави;

- предмети, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 : два фотоапарати «Олимпус», флеш-карта, три мобільні телефони, дві карти з-під сім-каток мобільних операторів конфіскувати в дохід держави;
- 5 пакетів з речовиною, вилученою при огляді місця події - знищити;
- предмети вилучені при обшуку місця мешкання ОСОБА_16 : флеш-карта, конвертер, 3 тюнери конфіскувати в дохід держави;
- ґрунт з килимців автомобіля; ґрунт з ложі трупу ОСОБА_20 ; мотузки білого та зеленого кольору, вилучена за місцем мешкання ОСОБА_19 ; рукавичка з-під капоту автомобіля ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 ; щітка, чотири фрагмента чохла з сидіння, два чохла з підголовників автомобіля та килимок з багажника автомобіля ВАЗ-2107; волосся (три штуки) з багажника автомобіля ВАЗ-2107; залишки витяжок з вирізок з мотузки білого кольору (об`єкти №1,8,16-18) та залишки витяжок та змивів з мотузки зеленого кольору; пляшка; залишки змивів з об`єктів №1,2 на нитці марлі; речі, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_19 (футболка, шапка-маска, рукавички); зразки крові ОСОБА_19 ; речі ОСОБА_20 (куртка темно-синього кольору, в кишені куртки навушники з паперовим календ ариком, 2 металеві кільця (на одному з яких розташовано 4 ключа, на іншому 7 ключів), кофта синтетична білого кольору, бюстгальтер синтетичний чорного кольору, чоботи шкіряні чорного кольору, лосини, колготи, труси); мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_34 ; мобільний телефон марки «Філіпс» IMEI НОМЕР_35 ; мобільний телефон марки «Лджи» IMEI НОМЕР_36 ; мобільний телефон марки «Нокія 3250»; мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_37 ; мобільний телефон марки «Нокія 101» IMEI НОМЕР_38 ; мобільний телефон марки «Андроід фон» IMEI НОМЕР_25 ; флеш карта 4 Гб.; флеш карти у кількості 2 шт.; сім-карти у кількості 11 шт.; банківська карта «Приват» № НОМЕР_39 ; карта пам`яті чорного кольору № 0630940 об`ємом 64 Гб.; карта «Приват банк» з номером НОМЕР_40 ; три трафарета сім-карт «Лайф» № НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 ; ноутбук «Леново В 570» модель 20093; електрошокер; часи жіночі; браслет; мобільний телефон марки «Леново» ОСОБА_18 з картою мобільного оператора № НОМЕР_12 ; мобільний телефон ОСОБА_17 з картою мобільного оператора № НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_44 , - знищити;

- пістолет «flobert» № НОМЕР_27 ; 4 гільзи 4 мм.; 1 демонтований патрон; 2 та 5 гільз калібру 9 мм.; 1 гільза 9 мм., вилучені за місцем мешкання ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_5 , - знищити;
- фрагмент паперу, 19 дисків, - знищити.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 2484,42 грн., по 621,10 грн. з кожного.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3