УХВАЛА
(про призначення судового розгляду та об`єднання кримінальних проваджень)
Справа №348/183/20
Провадження № 1-кп/348/228/20

31 січня 2020 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000975 за обвинувальним актом від 23.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, що надійшов до суду 27.01.2020 із Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2020 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.02.2020.

28.01.2020 суд призначив підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Одночасно заявив клопотання про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням № 0000560 за обвинувальним актом від 30.08.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки по цих провадженнях обвинувачується одна і та ж особа ОСОБА_4 .

Також прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів суду, усвідомлюючи можливість призначення відносно нього покарання у виді позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того вказав, що вироком Богородчанського районного суду від 20.01.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, однак початок строку відбування покарання визначено рахувати з часу набрання законної сили. Тобто перебуваючи на волі ОСОБА_4 може намагатись уникнути від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти призначення судового розгляду, а також не заперечили проти обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить підготовче засідання проводити у його відсутності, не заперечує проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено. Сторони кримінального провадження клопотань не заявили.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, який затверджений прокурором.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників, та вимог КПК України, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні.

Крім того враховуючи, що по даних кримінальних провадженнях обвинувачується одна і та ж особа ОСОБА_4 , враховуючи положення ст. 334 КПК України, суд вважає за необхідне об`єднати кримінальні провадження, що буде сприяти більш повному та об`єктивному їх розгляду.

Також, згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме в закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Суд вваждає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_4 , його судимостей, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, в даному випадку мають місце відповідні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 існують ризик переховування, ризик впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, який належить до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Тому обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість призначення відносно нього покарання у виді позбавлення волі, може намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності. Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 (особливості поведінки, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання.
Крім того вироком Богородчанського районного суду від 20.01.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Однак початок строку відбування покарання визначено рахувати з часу набрання законної сили. Тобто перебуваючи на волі ОСОБА_4 також може намагатись уникнути від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ризик впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинуваченому відомі їх особи, тому перебуваючи на волі він зможе чинити на них тиск.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, також підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину, тому на даний існують ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе продовжити займатись злочинною діяльністю.

На даний час стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, існує значна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Суд також враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний заход у виді тримання під вартою. Тому клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

При цьому, суд вважає, що альтернативним запобіжним заходом, який здатний запобігти наведеним ризикам, може бути застава, розмір якої визначений ухвалою суду від 07.12.2020, і який слід залишити без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 314-317, 369, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000975 за обвинувальним актом від 23.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на 26 лютого 2020 о 16:00.

Об`єднати кримінальне провадження № 0000975 за обвинувальним актом від 23.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, з кримінальним провадженням № 0000560 за обвинувальним актом від 30.08.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, присвоївши справі загальний номер № 348/1839/18, провадження № 1-кп/348/60/20.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Про час розгляду справи повідомити учасників процесу.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовільнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 14 год. 30 хв. 30 березня 2020 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Розмір застави, визначений ухвалою суду від 07.12.2020 у сумі 63060,00 гривень (шістдесят три тисячі шістдесят гривень) залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1