Дата документу 23.04.2020 Справа № 335/2408/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/436/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/2408/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2020 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2020 року відмовлено в продовжені строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, із застосуванням електронних засобів контролю, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до повноважного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими у кримінальному провадженні у будь-який спосіб;
- носити електронний засіб контролю.
В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 60 днів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор вважає, що слідчим суддею при відмові у задоволенні клопотання необґрунтовано не враховано ризики, встановлені слідчим при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та вимагав її задовольнити. Захисник та підозрюваний, заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289, ст.257 КК.

В клопотанні зазначено, що в провадженні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 07.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.257, ч.3 ст.146, ч.ч.3,5 ст.185, ч.ч.2,3,5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.ч.2,3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.3 ст.15 - ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.1 ст.14 - ст.348 КК.

30.11.2019 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257, ч. 3 ст. 289 КК.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2019 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.01.2020 включно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12.12.2019, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019 до 6 місяців, тобто до 30.05.2020, у строк якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК.

27.01.2020 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.

21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0000045 та 0000221 об`єднані в одне провадження під № 0000045.

21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0001425 та 0000045 об`єднані в одне провадження під №0000045.

З посиланням на неможливість завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 оскільки по даному кримінальному провадженню призначено ряд експертиз, проведення яких на теперішній час не завершено, за їх результатами буде необхідно провести ряд інших процесуальних дій з метою встановлення деталей та обставин вчинених злочинів, а також наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання слідчого посилаючись на те, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, а саме міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , необхідність його безпосередньої участі в розвитку дітей, а також стан його здоров`я, з урахуванням часу його тривалості перебування під вартою, дають підстави дійти висновку, що на даний час існують підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, який зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки прокурором не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що на даний час існують виключні обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, тяжкість можливого покарання.

В той же час слідчий суддя дав належну оцінку відомостям, що характеризують підозрюваного його вік, сталі родинні і соціальні зв`язки, і дійшов до обґрунтованого висновку, що заявлені ризики, хоча і продовжують існувати, однак вони зменшилися настільки, що необхідність у продовженні строку дії такого виняткового запобіжного заходу відпала.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів вчинених організованою групою, до затримання офіційно не працював, має на утриманні чотирьох дітей: ОСОБА_10 , 2001 року народження, ОСОБА_11 , 2006 року народження, ОСОБА_12 , 2007 року народження та ОСОБА_13 , 2009 року народження, тобто підозрюваний має тісні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, де проживає разом із дітьми та їх матір`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, має хронічне захворювання бронхіальну астму.

Двоє дітей підозрюваного ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є інвалідами дитинства та потребують спеціальної уваги та догляду, що підтверджено відповідними медичними документами.

Відповідно до ст.181 КПК домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням стану здоров`я підозрюваного, наявністю у нього постійного місця проживання, міцністю його соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати цілодобово житло, а також покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з будь-яким свідками та потерпілими по кримінальному провадженні, по якому він підозрюється, здатні забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК, тобто вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування.

Колегія суддів вважає, що носіння підозрюваним електронного засобу контролю дасть змогу органу досудового розслідування контролювати поведінку ОСОБА_7 шляхом відслідковування та фіксації його місцезнаходження, що в свою чергу виключить ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням встановлених обставин щодо міцності сімейних зв`язків, характеристик підозрюваного та його стану здоров`я, колегія суддів вважає, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду хоча і є, разом з тим він є мінімальним та його можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги вищезазначені обставини та вважає, що їхня наявність спростовує доводи апеляційної скарги прокурора щодо підвищеної суспільної небезпеки підозрюваного ОСОБА_7 та відсутність у нього соціально-стримуючих факторів.

В дотримання вимог ст.ст.177, 178, 183 КПК слідчим суддею взято до уваги всі обставини, перевірено матеріали, прийнято законне та обґрунтоване рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими належним чином.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та не вбачає підстав для його задоволення.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги прокурора є безпідставними, належним чином необґрунтованими.

В подальшому питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 має вирішуватися судом першої інстанції в ході підготовчого судового засідання та судового розгляду в порядку, передбаченому законом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2020 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4