Справа № 373/667/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Переяслав
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001496 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єрковці Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, що не перебуває на обліку в службі зайнятості, на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.06.2016 близько 16 год 00 хв. (точного часу не встановлено), перебуваючи по вул. Ферапонтова в с. Єрковці Переяслав-Хмельницького району Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 проникли до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 .

Знайшовши у будинку ключі від дверей до однієї з кімнат, яку орендував у власника будинку потерпілий ОСОБА_7 , вона відкрила замок та проникла в середину кімнати, де здійснила крадіжку мобільного телефону «Nokia X2», білого кольору та планшета «Samsung Tab2, 7.0 8Gb wi-fi», що знаходилися на тумбі і залишила приміщення.

В подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, продавши невстановленій органом досудового розслідування особі в м. Бориспіль Київської області.

Такими діями завдала майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 1 474 грн 32 коп.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачена визнала себе винною повністю і дала покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема вказала, що дійсно здійснила крадіжку речей у потерпілого ОСОБА_7 . На момент вчинення крадіжки вона вживала наркотичні засоби та алкогольні напої, а тому не повністю розуміла значення своїх дій. Після крадіжки відшкодувала завдану шкоду потерпілому. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати.

Пояснила суду, що після зміни їй запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання вона після прийому значної дози наркотиків потрапила до лікарні, а потім близько року перебувала в реабілітаційному центрі. В цьому центрі їй допомогли змінити ставлення до життя та поведінки; вона пройшла лікування; познайомилася там з чоловіком від якого нещодавно народила сина, але у шлюбі не перебуває. Про те, що перебуває у розшуку їй відомо не було, оскільки змінила місце проживання; злякалася відповідальності, а тому до суду не приходила; з`явилася до суду за судовою повісткою, оскільки усвідомила вчинене і змінилася спосіб життя.

Потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченої на стадії досудового розслідування не пред`являв, до суду не з`являється, його місцем проживання є тимчасово окупована територія АР Крим.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.
Злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньо змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченої у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування вона давала детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу її обвинувачення у справі.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Обираючи міру покарання обвинуваченій, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, і приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням.
Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.
Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України, у справі вони відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 351 (триста п`ятдесят одну) грн 84 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1