Справа № 296/5560/20
УХВАЛА
Іменем України

06 липня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням старшого слідчого слідчого відділу УСБ України в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 03.07.2020 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною його використання та розпорядження, виявлене та вилучене в неї 23.06.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. ВИМОГИ ДО КЛОПОТАННЯ ПРО АРЕШТ МАЙНА

2.1. Згідно зі статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4частини першої статті 96-2Кримінального кодексу України.

2.2. Частиною 1 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

2.3. Відповідно до частиною 1 статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

2.4. Згідно з частиною 2 статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

2.5. Стаття 64-2 Кримінального процесуального кодексу України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від18.02.2016№1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

3.1. Слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною його використання та розпорядження, виявлене та вилучене в неї 23.06.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

3.2. Однак, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

3.3. Так, в клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт.

3.4. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0000001 підозра жодній особі не повідомлена.

3.5. Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст.64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

3.6. Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

IV. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна, всупереч вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, подано особою, яка в даному випадку немає повноважень на звернення з таким клопотанням

4.2. З огляду на викладене, слідчий суддя повертає клопотання слідчому для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.

Керуючись статтями 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБ України в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 240 КК України повернути старшому слідчому слідчого відділу УСБ України в Житомирській області ОСОБА_2 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

2. Після усунення недоліків сторона кримінального провадження має право повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

3. Відповідно до частини третьої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України у разі неподання клопотанням після усунення недоліків в межах встановленого слідчим суддею строку тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1