Справа № 405/2523/20
провадження № 1-кп/405/91/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, яке внесено 03.10.2015 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, яке внесено 03.10.2015 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, в якому (клопотанні) прокурор просив:
- закрити кримінальне провадження №0009371 від 03.10.2015 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст.190, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0009371 від 03.10.2015 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, в ході проведення досудового розслідування в якому встановлено, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження з вини водія автомобіля УАЗ-3303, належного ССПВ «Зоря України» з приводу яких ОСОБА_5 надавалось посилене лікування та харчування.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.04.2003 позов ОСОБА_5 задоволено частково та стягнуто з ССПВ «Зоря України» на користь ОСОБА_5 160261 грн. матеріального збитку та 85000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
20.01.2004 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Знам`янського районного управління юстиції передано ОСОБА_6 в рахунок збитків по виконавчому листу, виданого Кіровським районним судом на суму 222200 грн. майновий комплекс центрального току ССПВ «Зоря України» (правонаступник СП «Суботці»), що розташований за адресою Кіровоградська область с Суботці вул. Кіровоградська, 20.
03.08.2004 укладено нотаріально посвідчений договір дарування комплексу будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 між дарувальником ОСОБА_5 з однієї сторони та обдарованим ОСОБА_7 , яким дарувальник передав його у власність безоплатно.
Рішенням від 02.09.2004 постанову від 20.01.2004 про передачу майнового комплексу в с. Суботці Знам`янського району в рахунок збитків по виконавчому листу на суму 222200 грн., а також акт державного виконавця від 20.01.2014 про передачу ОСОБА_5 в рахунок збитків на суму 222200 грн. майнового комплексу в с. Суботці Знам`янського району визнано неправомірними та зобов`язано державного виконавця скасувати їх.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.11.2005 апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2004 залишено без змін.
Ухвалою Верховного суду України від 01.11.2006 касаційні скарги ОСОБА_5 та державної виконавчої служби у м. Знам`янка та Знам`янському районі відхилено, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2004 та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 08.11.2005 залишено без змін.
19.07.2011 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу комплексу між продавцем ОСОБА_7 та покупцем ОСОБА_8 , яким остання набуває у власність комплекс будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
02.10.2015 до Кіровоградського MB УМВС України в області надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_7 щодо вчинення відносно неї погроз насильством з боку невстановлених осіб з метою вчинення цивільно-правових угод. 03.10.2015 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009371 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Крім того, 13.10.2015 до Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_5 за фактом заволодіння, шляхом обману, з використанням погроз та психологічного тиску, належним його дружині ОСОБА_7 , майновим комплексом центрального току, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 14.10.2015 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009806 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, 13.10.2015 до Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області, надійшла заява ОСОБА_7 за фактом заволодіння, шляхом обману, з використанням погроз та психологічного тиску, належним їй, майновим комплексом центрального току, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 14.10.2015 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009807 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, невстановленими особами в 2004 році внесено завідомо неправдиві відомості в документи СП «Суботці», що стали підставою для зміни керівника з метою впровадження подальшої господарської діяльності а також підроблено печатку якою посвідчу валися документи СП «Суботці». 07.12.2015 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того, 18.01.2017 до ЧЧ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що у 2004 році ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погрожували фізичною розправою ОСОБА_5 , перешкоджаючи останньому потрапити до зернотоку за адресою: с. Суботці Кіровоградської області. 28.01.2017 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
З метою здійснення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування вищезазначені кримінальні провадження 29.03.2017 об`єднані в одне провадження за № 0009371.
Вказані кримінальні провадження зареєстровано за заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо подій які мали місце:
1) у 2004 році в частині внесення завідомо неправдивих відомостей в документи СП «Суботці» та підроблення печатки, а також погроз при спробі потрапити до зернотоку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) у 2011 році в частині незаконного, на думку заявників, заволодіння під тиском зернотоком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та погрози фізичною розправою.
Станом на квітень 2020 року у кримінальному провадженні № 0009371 не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, жодній особі у відповідності до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру не вручено. При цьому з моменту подій минуло 9 та 16 років відповідно.
На підставі зазначеного посилаючись, зокрема, на положення п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за викладених у ньому обставин і підстав та просить його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що в межах кримінального провадження, з приводу закриття якого прокурором подано клопотання, органом досудового розслідування не проведено всі передбачені кримінальним процесуальним законодавством процесуальні дії для належного розслідування вчинених злочинів. На думку потерпілого органом досудового слідства не вірно кваліфіковані дії особи, яка вчинила злочин.
Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 пояснив, що враховуючи положення ст. 314 КПК України, на його думку, у суду відсутні підстави для розгляду даного клопотання в підготовчому судовому засіданні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2015 за №0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, вбачається, що дане кримінальне провадження є об`єднаним кримінальним провадженням в якому об`єднано кримінальні провадження, відомості про які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за наступними зверненнями (заявами):
- за зверненням ОСОБА_7 щодо вчинення відносно неї погроз насильством з боку невстановлених осіб з метою вчинення цивільно-правових угод (кримінальне провадження від 03.10.2015 за № 0009371 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України);
- за заявою ОСОБА_5 за фактом заволодіння, шляхом обману, з використанням погроз та психологічного тиску, належним його дружині ОСОБА_7 , майновим комплексом центрального току, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (кримінальне провадження від 14.10.2015 за № 0009806 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України);
- за заявою ОСОБА_7 за фактом заволодіння, шляхом обману, з використанням погроз та психологічного тиску, належним їй, майновим комплексом центрального току, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . в якій остання вказала на ОСОБА_11 як на особу, що вчинила зазначений злочин (кримінальне провадження від 14.10.2015 за № 0009807 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України);
- за повідомленням про те, що невстановленими особами в 2004 році внесено завідомо неправдиві відомості в документи СП «Суботці», що стали підставою для зміни керівника з метою впровадження подальшої господарської діяльності а також підроблено печатку якою посвідчу валися документи СП «Суботці» (кримінальне провадження від 07.12.2015 за № 0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;
- за повідомленням про те, що у 2004 році ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погрожували фізичною розправою ОСОБА_5 , перешкоджаючи останньому потрапити до зернотоку за адресою: с. Суботці Кіровоградської області (кримінальне провадження від 28.01.2017 за № 0001133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України).
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті. При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КК України).
Згідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Пунктом 2 частини 2 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Пунктом 1-1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України.
Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України є злочинами невеликої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання:
- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років;
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Пунктом 2 частиною 1 статті 49 КУ України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
З моменту вчинення кримінальних правопорушень, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України минуло понад три роки. В той же час, досудовим розслідуванням особу, яка вчинила вказані злочини не встановлено.
Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., підписану від імені України 09.11.1995 (далі Конвенція).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 4 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Поряд з цим, судом відзначається, що з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2015 за №0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України вбачається, що в ході проведення досудового розслідування фактично неодноразово були допитані лише потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
При цьому, даних про допит осіб, щодо яких потерпілим ОСОБА_5 13.10.2015 подавалась заява про їх допит (а.к.п. 24), а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , - матеріали об`єднаного кримінального провадження в одному томі, які були подані прокурором під час судового засідання та долучені до клопотання, - не містять.
Крім того, судом відзначається, що до поданого прокурором клопотання додано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_17 від 27.09.2019 (справа №405/2523/20 провадження № 1-кп/405/91/20) зі змісту якої вбачається наступне.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17.04.2019 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2019, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_18 від 12.02.2019 про закриття провадження № 0009371 від 03.10.2015 залишено без задоволення, та постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_18 від 12.02.2019 про закриття провадження № 0009371 від 03.10.2015 - скасовано. Під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0009371 від 03.10.2015, наданих слідчим в ході розгляду скарги, судом який розглядав скаргу встановлено, що ухвали слідчого судді від 06.09.2018 слідчим не виконано. Крім того, в ході досудового розслідування не було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_19 , яка надала довіреність ОСОБА_20 на представництво інтересів СП «Суботці», з дублікатом печатки Підприємства, яка офіційно була виготовлена лише через півроку після набрання ОСОБА_5 , права власності на вказаний майновий комплекс. Крім того, потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування заявлялись клопотання про допит певних осіб, із зазначенням переліку питань, які необхідно з`ясувати в ході їх допиту. Разом з тим, слідчим зазначена слідча дія була проведена поверхнево, без з`ясування всіх питань, які були зазначені у клопотаннях ОСОБА_5 . Крім того, слідчим не з`ясовано хто сплачував податки на землю, послуги охорони, та оплату вказаним комплексом ТОВ «Агрофірма Хлібодар», та на якій підставі це робилось.
Так, колегія суддів суду апеляційної інстанції встановила, що після винесення Ленінським районним судом м. Кіровограда 18.10.2018 попередньої ухвали, яка містила чіткі підстави скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 03.10.2015, в рамках цього ж кримінального провадження слідчим поліції було вчинено такі процесуальні дії як: визначено організувати розгляд клопотань ОСОБА_5 ; отримано відповідь з ГУНП в Кіровоградській області щодо відсутності даних про відсутність зареєстрованих земельних ділянок за юридичними особами згідно з земельно-кадастровими даними; отримано відповідь на запит від Головного управління ДФС в Кіровоградській області, в якій зазначено, що надати інформацію щодо сплати податку на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Кіровоградська, 20, с. Суботці, Знамянського району Кіровоградської області немає можливості. Наведено дані про банківські рахунки ТОВ «АГРОФІРМА «»ХЛІБОДАР»; винесено постанову від 21.11.2018 про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_5 від 13.07.2018 та 31.08.2018 про допит ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 ; допитано свідка ОСОБА_22 ; допитано свідка ОСОБА_23 ; допитано свідка ОСОБА_16 ; допитано свідка ОСОБА_24 ; отримано відповідь від ГУНП в Кіровоградській області на запит, що громадянин ОСОБА_25 як такий, що працював в органах внутрішніх справ не значиться.
Отже, слідчим після скасування його постанови від 27.09.2018 про закриття кримінального провадження було виконано лише частину слідчих дій, про які вказав слідчий суддя в своїй ухвалі від 18.10.2018, але і вони проведені досить поверхнево та формально. Під час здійснення досудового розслідування необхідно провести всі необхідні слідчі дії, в тому числі і ті, на які вказано в попередніх ухвалах слідчих суддів про закриття кримінального провадження та клопотаннях ОСОБА_5 .
Також, під час розгляду скарги встановлено, що на виконання ухвали колегії суддів Кропивницького апеляційного суду від 17.04.2019 під час досудового розслідування слідчим додатково допитано свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 з питань, викладених у клопотаннях ОСОБА_5 від 13.07.2018, про що також вказувалось в ухвалах слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.09.2018.
В обґрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження слідчий, як і в попередніх постановах про закриття, які були скасовані судом, посилається на всі проведені попередні слідчі дії та додаткові допити свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .
Разом з тим, слідчим не звернуто увагу на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 17.04.2019 в частині усунення формальності та поверхневості проведення слідчих дій, про які йшлося в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від18.10.2018, зокрема щодо допиту свідка ОСОБА_22 та з`ясування інформації, хто сплачував податки на землю, послуги охорони, та оплату вказаним комплексом ТОВ «Агрофірма Хлібодар», та на якій підставі це робилось. Так, після скасування попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 27.09.2018 додаткового допиту свідка ОСОБА_22 проведено не було. З листа Головного управління ДФС у Кіровоградській області ДФС України від 03.12.2018 за № 12607/10/11-28-13-01-18 вбачається, що інформація про доходи громадян містить персональні дані та за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом, можливість витребування документів має бути реалізована шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей та документів; до того ж функціями, встановленими ст. 19-1 Податкового кодексу не передбачено ведення обліку земельних ділянок за кадастровими номерами та за адресами знаходження земельних ділянок, тому виконати запит слідчого у повному обсязі установа не має можливості тимчасовий доступ до речей та документів слідчим, як захід забезпечення кримінального провадження, реалізований не був, інших передбачених законом спроб з`ясування сплати земельного податку здійснено не було, про що також вказувалось в ухвалах слідчих суддів після неодноразового скасування рішень про закриття кримінального провадження з вказівкою на необхідність проведення відповідних слідчих дій.
Щодо позиції прокурора про те, що після постановлення зазначеної вище ухвали слідчого судді від 27.09.2019 всі викладені в ній недоліки досудового розслідування було усунено, а саме: допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , та повторно допитано свідків ОСОБА_20 , а не проведення експертизи обумовлене неодноразовими неявками обох потерпілих, судом відзначається, що надані прокурором матеріали кримінального провадження в одному томі, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2015 за №0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, не містять даних про усунення згаданих порушень, зокрема, не містять протоколів допиту свідків, про допит який у вказаному кримінальному провадженні повідомив прокурор.
На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не може в повній мірі відповідати вимозі ефективності.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.
Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2015 за № 0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України шляхом його закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, без дотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження.
Поряд з цим, судом відзначається, що дана ухвала про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження не перешкоджає здійсненню подальшого кримінального провадження та прокурор вправі повторно звернутись до суду з подібним клопотанням після виконання вимог, визначених судом в даній ухвалі, або прийняти власне рішення про закриття кримінального провадження на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, у кримінальному провадженні, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 25, 284, 314, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, яке внесено 03.10.2015 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009371 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Повернути матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009371 від 03.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала згідно вимог ст. 284 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_27