Справа № 175/909/18
Провадження № 1-кп/175/77/18
Вирок

Іменем України

14 травня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретареві ОСОБА_4

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №00000903 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.303, ч.1 ст.263 КК України,

та відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України -

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_8 , не пізніше лютого 2017 року переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування, переміщення та передачі людей, з метою їх сексуальної експлуатації, усвідомлюючи, що вказані дії є незаконними та несуть за собою кримінальну відповідальність та порушують визначені конституцією України права і свободи честь, гідність і волю особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступила у попередню змову з невстановленим громадянином Російської Федерації на ім`я ОСОБА_10 та домовилась здійснювати пошук та вербування осіб жіночої статі для надання сексуальних послуг на території Російської Федерації.

Так, у лютому 2017 року, точну дату встановити не надалось можливим, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_8 , діючи умисно, відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх сексуальної експлуатації, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленим громадянином Російської Федерації на ім`я ОСОБА_10 , біля магазину «Мальва» на вул. Галайди у с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області зустрілись з ОСОБА_11 , 1993 р.н., яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу, відсутністю житла, необхідністю утримувати малолітню дитину, використовуючи уразливий стан потерпілої, що викликаний збігом тяжких особистих та сімейних обставин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленим громадянином Російської Федерації на ім`я ОСОБА_10 , запропонувала ОСОБА_11 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_11 , шляхом умовлянь переконала її в доцільності та вигідності заняття проституцією на території вказаної держави, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав та інтересів, їх охорону та високу зарплату. Того ж дня ОСОБА_8 отримала згоду ОСОБА_11 на виїзду за межі України до Російської Федерації з метою надання сексуальних послуг, тим самим, використовуючи уразливий стан, ОСОБА_8 завербувала ОСОБА_11 з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_8 , діючи повторно, відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 12.02.2017 повідомила ОСОБА_11 , про необхідність прибуття того ж дня о 17 годині 30 хвилин до автозаправної станції, що розміщена на трасі Р-73 на виїзді з м. Нікополь.

В цей же день, о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_8 невстановленим досудовим розслідуванням легковим автомобільним транспортом, під керуванням невстановленої особи перемістила ОСОБА_11 з автозаправної станції, що розміщена на трасі Р-73 на виїзді з м.Нікополь до прикордонного пункту пропуску «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області.

Прибувши до прикордонного пункту пропуску «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, приблизно о 04.00 годині 13.02.2017 ОСОБА_8 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, діючи умисно, роз`яснила ОСОБА_11 порядок пішого перетину кордону у напрямку Російської Федерації, та з метою конспірації своїх злочинних дій від правоохоронних органів, не бажаючи здійснювати перетин кордону на одному автомобілі разом з потерпілою ОСОБА_11 , надала останній вказівку у пішому порядку перетнути кордон. Після перетину ОСОБА_11 державного кордону України 13.02.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 разом із невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 перемістили невстановленим досудовим розслідуванням легковим автомобільним транспортом ОСОБА_11 до м. Подольськ Московської області Російської Федерації.

У подальшому ОСОБА_11 у період часу 12.02.2017 року до початку травня 2017 року вимушена була надавати інтимні послуги невстановленій кількості осіб чоловічої статі у м.Подольськ Московської області Російської Федерації.

Крім того, 03 квітня 2017 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх сексуальної експлуатації, за попередньою змовою групою осіб з невстановленим громадянином Російської Федерації на ім`я ОСОБА_10 , біля кафе «Микита» на вул. Микитинській, 66 у м. Нікополь Дніпропетровської області, зустріла раніше знайому ОСОБА_12 , 1991 р.н., яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись під час бесіди з ОСОБА_12 про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу, постійного місця проживання, наявністю трьох малолітніх дітей, використовуючи уразливий стан потерпілої, ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_12 виїзд до Російської Федерації з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому ОСОБА_8 , діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_12 , шляхом умовлянь переконала її в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території вказаної держави, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав та інтересів, їх охорону та високу зарплату. Того ж дня ОСОБА_8 отримала згоду ОСОБА_12 на виїзд за межі України до Російської Федерації з метою надання сексуальних послуг, тим самим, використовуючи уразливий стан потерпілої, діючи повторно, ОСОБА_8 завербувала ОСОБА_12 з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_8 , діючи умисно, відповідно до відведеної їй ролі, повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 05.04.2017 року о 12.00 годині, на території м. Нікополь зустріла ОСОБА_12 , після чого на невстановленому автомобілі «Ауді-80», яким керувала сама ОСОБА_8 , перемістила останню на прикордонний пункт пропуску «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, де 06.04.2017 року о 00 годин 01 хвилині ОСОБА_8 на невстановленому автомобілі «Ауді-80» перемістила через державний кордон України у напрямку Російської Федерації та перевезла потерпілу ОСОБА_12 з метою сексуальної експлуатації у м. Подольськ Московської області Російської Федерації.

У подальшому ОСОБА_12 у період часу з 06.04.2017 року до середини серпня 2017 року вимушена була надавати інтимні послуги невстановленій кількості осіб чоловічої статі у м. Подольськ Московської області Російської Федерації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 восени 2017 року довела до відома своєї колишньої свекрухи ОСОБА_13 інформацію про необхідність підшукування дівчат для роботи за кордоном. 14.11.2017 року ОСОБА_8 від ОСОБА_13 дізналась про ОСОБА_14 , яка займалась пошуком роботи.

15.11.2017 приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, прибула на автовокзал на АДРЕСА_3 , де зустрілась з ОСОБА_14 .

Під час розмови дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані отриманою травмою, відсутністю стабільного доходу, необхідністю проведення операції для відновлення стану здоров`я, використовуючи уразливий стан потерпілої, що викликаний збігом тяжких особистих та сімейних обставин, ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_14 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

При цьому, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_14 , шляхом умовлянь переконала її в доцільності та вигідності заняття проституцією на території вказаної держави, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів, їх охорону та високу зарплату. У результаті ОСОБА_8 отримала згоду від ОСОБА_14 щодо виїзду її за межі України до Російської Федерації, тим самим, використовуючи уразливий стан, повторно завербувала останню з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_8 , діючи умисно відповідно до відведеної їй ролі, повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 15.11.2017 приблизно о 12.00 годині знаходячись на території м. Нікополь, вул. Станіславського,1, посадила ОСОБА_14 до невстановленого легкового автомобілю, під керуванням невстановленого водія та перемістила останню до автовокзалу м. Дніпро, за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10.

У подальшому, в цей же день, приблизно о 17 годині 40 хвилин, на іншому автомобілі MERCEDES Sprinter державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_15 (якому було невідомо про злочинні плани ОСОБА_8 ), з яким ОСОБА_8 , попередньо домовилась засобами телефонного зв`язку, остання перемістила ОСОБА_14 на пункті перетинання державного кордону «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області.

Однак у пункті перетинання державного кордону «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області громадянку України потерпілу ОСОБА_14 року народження, було затримано співробітниками Харківської прикордонної служби за адміністративне правопорушення.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, не пізніше серпня 2017 року, у невстановленому місці та у невстановлений час, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою сексуальної експлуатації, вступила у попередню змову з раніше знайомою ОСОБА_9 з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні осіб жіночої статі на території Дніпропетровської області, їх переміщенні на територію Російської Федерації, з метою сексуальної експлуатації у формі надання сексуальних послуг за грошову винагороду на території Російської Федерації, за що отримувала грошову винагороду.

Так, ОСОБА_8 взяла на себе контроль вказаної діяльності, спілкування з невстановленими в ході досудового розслідування особами з Російської Федерації, які організували надання послуг сексуального характеру на території м. Москва чи Московської області, організацію пошуку осіб жіночої статі на території Дніпропетровської області організацію вербування та переміщення потерпілих через кордон, отримання грошової винагороди за завербованих та переміщених людей, розподіл незаконного прибутку між іншими співучасниками злочину.

ОСОБА_9 , у свою чергу, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, повинна була підшукувати осіб жіночої статі, які повинні були надавати сексуальні послуги на території Російської Федерації, заздалегідь розуміючи вимоги, котрим повинні відповідати дівчата, використовуючи уразливий стан здійснювати їх вербування, вмовляннями та розмовами переконувати погодитись на надання послуг сексуального характеру на території Російської Федерації, надавати інформацію про завербованих осіб ОСОБА_8 з метою їх подальшого переміщення.

Так, у вересні 2017 року, точну дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , яка вже мала досвід вербування людей та вчиняла злочин повторно, умисно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, на території автовокзалу на АДРЕСА_3 , зустрілись з ОСОБА_16 , 1997 р.н., яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу у ОСОБА_16 та членів її родини, використовуючи уразливий стан потерпілої, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_16 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_16 , шляхом умовлянь переконали її в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території вказаної держави, гарантували гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав та інтересів, їх охорону та високу зарплату.

Крім того, у кінці листопада 2017 року ОСОБА_9 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, умисно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, в ході спілкування по телефону зі свого номеру НОМЕР_2 на НОМЕР_3 познайомилась із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу у ОСОБА_17 та членів її родини, використовуючи уразливий стан останньої, діючи умисно, повторно, ОСОБА_9 запропонувала ОСОБА_17 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 27.11.2017 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зателефонувала з номеру НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_16 та повідомила, що для переміщення до Російської Федерації її та ОСОБА_17 забере ОСОБА_8 наступного дня, тобто 28.11.2017 року у м. Дніпро.

28.11.2017 ОСОБА_8 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованих людей з метою сексуальної експлуатації, у невстановлений час зателефонувала потерпілій ОСОБА_16 та повідомила її про необхідність прибути їй разом з ОСОБА_17 о 18.00 годині того ж дня на автозаправку ТОВ «Окко-Схід», що розміщена на 417 км+680м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя у сел. Новоолександрівка Дніпропетровської області, де ОСОБА_8 повинна була зустріти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та в подальшому перемістити на їх територію Російської Федерації з метою сексуальної експлуатації.

Того ж дня ОСОБА_8 о 19.30 годині на вищезазначеній автозаправці ТОВ «Окко-Схід» забрала потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та на автомобілі «Фольцваген Джета», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керувала сама ОСОБА_8 , перемістила останню на пункт перетинання державного кордону «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, де роз`яснила порядок пішого перетину кордону у напрямку Російської Федерації, та з метою конспірації своїх злочинних дій від правоохоронних органів, не бажаючи здійснювати перетин кордону на одному автомобілі разом з потерпілими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , надала останнім вказівку у пішому порядку перетнути кордон та пообіцяла їх зустріти для подальшого переміщення з метою сексуальної експлуатації вже на території Російської Федерації.

Біля пункту перетинання державного кордону «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області ОСОБА_8 на місці вчинення злочину була затримана працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_8 не пізніше лютого 2017 року вступила у попередню змову з невстановленим громадянином Російської Федерації на ім`я ОСОБА_10 , з яким остання домовилась забезпечувати зайняття проституцією іншими особами, а саме громадянками України на території м. Подольськ Московської області у Російській Федерації. Відповідно до розробленого плану, ОСОБА_8 повинна була на території України, а саме в Дніпропетровській області, звідки ОСОБА_8 родом та мала коло знайомих та родичів, підшукувати дівчат молодого віку, що знаходяться в уразливому стані, здійснювати їх вербування та переміщення до РФ з метою сексуальної експлуатації, організовувати їх роботу з надання сексуальних послуг, слідкувати за побутовими умовами їх проживання тощо. Невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_10 , у свою чергу, повинен був забезпечити дівчат житлом, де останні повинні проживали та надавати клієнтам сексуальні послуги, шляхом розповсюдження реклами в мережі Інтернет здійснювати пошук клієнтів, яким за грошову винагороду повинні надавались сексуальні послуги, а також забезпечити наявність водія, операторів, тощо. Незаконний прибуток у вигляді грошових коштів, отриманих від клієнтів за надані їм сексуальні послуги, ОСОБА_8 та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_10 повинні були ділити між собою.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, який полягав у забезпеченні зайняття проституцією іншими особами (сутенерство) із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , з лютого 2017 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим) ОСОБА_8 на території Дніпропетровської області зайнялася пошуком дівчат для їх залучення до надання інтимних послуг, з пропозицією працевлаштування як повій.

Приблизно у лютому 2017 року ОСОБА_8 приблизно о 15.00 годині, знаходячись біля магазину «Мальва» на вул. Галайди у с.Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, познайомилася із ОСОБА_11 , яка під час бесіди повідомила ОСОБА_8 про своє скрутне матеріальне становище. ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством щодо декількох осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи уразливий стан ОСОБА_11 , під час зазначеної бесіди звернулась до останньої з пропозицією про працевлаштування як повії з метою отримання грошової винагороди.

Під час бесіди ОСОБА_8 ознайомила ОСОБА_11 з умовами праці, які полягали у наданні на території Російської Федерації інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 2500 російських рублів, із яких 1000 російських рублів прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_11 , а решту повинні були отримувати ОСОБА_8 та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_10 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_8 , ОСОБА_11 надала свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з 12.02.2017 до початку травня 2017 року у квартирі, що орендувалась спеціально для вказаної цілі ОСОБА_8 та чоловіком на ім`я ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за винагороду. Отримані від такої діяльності грошові кошти ОСОБА_8 та чоловік на ім`я ОСОБА_10 розподіляли на власний розсуд.

Крім того, 03 квітня 2017 року, приблизно о 12.00 годині ОСОБА_8 , знаходячись біля кафе «Микита» на вул. Микитинській, 66 у м. Нікополь Дніпропетровської області, зустріла раніше знайому ОСОБА_12 , 1991 р.н., яка займалась пошуком роботи. ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством щодо декількох осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи уразливий стан ОСОБА_12 , під час зазначеної бесіди звернулась до останньої з пропозицією про працевлаштування як повії з метою отримання грошової винагороди.

Під час бесіди ОСОБА_8 ознайомила ОСОБА_12 з умовами праці, які полягали у наданні на території Російської Федерації інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 2500 російських рублів за годину, із яких 1000 російських рублів прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_12 , а решту повинні були отримувати ОСОБА_8 та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_12 надала свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з 06.04.2017 року до середини серпня 2017 року у квартирах, що орендувались спеціально для вказаної цілі ОСОБА_8 та чоловіком на ім`я ОСОБА_10 за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , надавала інтимні послуги невстановленій кількості осіб чоловічої статі за винагороду. Отримані від такої діяльності грошові кошти ОСОБА_8 та чоловік на ім`я ОСОБА_10 розподіляли на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , реалізуючи єдиний умисел, направлений на отримання незаконного прибутку, на території м. Подольськ, Московської області у Російській Федерації забезпечували зайняття проституцією кількох осіб.

ОСОБА_8 , будучи сутенером, за попередньою змовою з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 здійснювала дії з забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме: у період з 12.02.2017 до середини серпня 2017 року (більш точні дати та час встановити не надалось можливим) здійснювала пошук клієнтів та посередництво з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв?язок за адресою: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , а також організовувала виїзд жінок за адресами, зазначеними клієнтами; забезпечувала їх засобами контрацепції та гігієни; вела фінансову звітність незаконної діяльності з надання інтимних послуг; видавала повіям заробітну плату; контролювала вихід вищевказаних осіб на роботу.

Крім того, встановлено, що в літку 2017 у денний час невстановлена особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, під час проходження служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил України заходився в районі с. Покровське Донецької області, де в залишеному бліндажі знайшов двісті десять патронів, які є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами, зразка 1974 року, придатних для стрільби; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запал типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів, що придатні для здійснення вибуху; п`ять зарядів вибухової речовини «Тротил» в неміцній оболонці, тротилові шашки вагою 100; 101; 101,3; 60,1; 40 грамів, які належать до категорії вибухових речовин бризантної дії, придатних до вибуху; дві 200-грамові тротилові шашки промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин, придатних до вибуху; сімдесят дев`ять патронів, які є боєприпасами 5,45-мм проміжними патронами, зразка 1974 року, придатних для стрільби; п`ять патронів, які є боєприпасами, три патрони з п`яти 5,45-мм проміжними патронами, зразка 1974 року, два патрони з п`яти 7,62-мм проміжними патронами, зразка 1943 року, придатних для стрільби; речовини, масою, 0,515 г., 0,325г., 0,309г., 0,376г., 0,254 г. є вибуховою речовиною тротилом; речовини, котрі складаються з частинок невизначеної форми жовтого та темно-жовтого кольорів, масами 0,876 г та 0,782 г є вибуховими речовинами тротил.

Того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, невстановлена особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, поклавши вищевказані предмети до сумки з особистими речами, та почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого особистого використання.

У подальшому 06 листопада 2017 року о 06.00 годині, біля військової частини НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_8 , невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, запропонував раніше знайомій ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу перевезти бойові припаси та вибухові речовини з с.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області до м. Нікополь та передати невстановленій у ході досудового розслідування особі, на що ОСОБА_8 надала згоду. Таким чином, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06.11.2017, приблизно о 07.00 годині, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у с. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 , умисно отримала від невстановленої особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, пакунок, в якому знаходилися вищевказані боєприпасами, які з метою носіння помістила до салону автомобіля «Фольксваген Джетта» реєстраційний знак НОМЕР_7 .

Після чого ОСОБА_8 керуючи автомобілем «Фольксваген Джетта», реєстраційний знак НОМЕР_7 , здійснила транспортування вищевказаних бойових припасів та вибухових речовин до двору будинку АДРЕСА_1 , у якому вона мешкала.

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на зберігання бойових припасів та вибухових речовин приблизно о 09.00 годині 06.11.2017 залишила пакунок, з боєприпасами у салоні автомобіля «Фольксваген Джетта» реєстраційний знак НОМЕР_7 , біля будинку №158 на вул. Херсонській у м. Нікополь Дніпропетровської області.

06.11.2017, в період часу з 16 години 30 хвилин до 17 години 25 хвилин, працівниками поліції було проведено огляд автомобіля «Фольксваген Джетта», реєстраційний знак НОМЕР_7 , який знаходився за вищевказаною адресою, в ході якого під водійським сидінням було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходилося вищевказані боєприпаси, які ОСОБА_8 зберігала без передбаченого законом дозволу.

Так, у лютому 2017 року, точну дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 , діючи умисно, відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх сексуальної експлуатації, біля кафе «Восток» на вул.Богуна, 7/3 у м. Нікополь Дніпропетровської області зустрілись зі ОСОБА_18 , 1996 р.н., яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу і відсутністю постійного місця проживання у ОСОБА_18 , використовуючи уразливий стан потерпілої, що викликаний збігом тяжких особистих та сімейних обставин, ОСОБА_9 запропонувала ОСОБА_18 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_18 , шляхом умовлянь переконувала її в доцільності та вигідності заняття проституцією на території вказаної держави, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів, їх охорону та високу зарплату. Отримавши відмову ОСОБА_18 , ОСОБА_9 передала номер телефону останньої невстановленим особам з Російської Федерації, які у травні 2017 року отримали згоду від ОСОБА_18 щодо виїзду її за межі України до Російської Федерації, тим самим, використовуючи уразливий стан, завербувала останню з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Крім того, на початку травня 2017 року, точну дату та час встановити не надалось можливим, приблизно в 17.00 годин, невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка діяла за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, біля приміщення Нікопольської міської ради по вул. Електрометалургів, 3 у м.Нікополь Дніпропетровської області, діючи з відома ОСОБА_9 , зустрілась зі ОСОБА_19 , 1995 р.н., яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу і відсутністю постійного місця проживання у ОСОБА_19 , використовуючи уразливий стан потерпілої, невстановлена особа запропонувала ОСОБА_19 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_19 , шляхом умовлянь переконала її в доцільності та вигідності заняття проституцією на території вказаної держави, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів, їх охорону та високу зарплату. Отримавши згоду ОСОБА_19 щодо виїзду її за межі України до Російської Федерації, тим самим, використовуючи уразливий стан, завербувала останню з метою подальшої сексуальної експлуатації, невстановлена особа передала відповідну інформацію ОСОБА_9 .

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_9 , діючи повторно, відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 12.05.2017 року о 14.00 годин, прибула на залізничний вокзал на АДРЕСА_9 , заздалегідь повідомивши ОСОБА_18 про необхідність прибуття у вказаний час та місце на вокзал для виїзду у РФ. Того ж дня на залізничний вокзал Нікополь, що розташований за адресою: м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобилю, 54, прибула раніше завербована невстановленою особою ОСОБА_19 , 1995 р.н.

12.05.2017 приблизно в 14.00 годин, перебуваючи на залізничному вокзалі по вул. Героїв Чорнобилю, 54 у м. Нікополі Дніпропетровської області, ОСОБА_9 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованих двох людей з метою сексуальної експлуатації, на невстановленому у ході досудового розслідування нерейсовому автобусі направила, у супроводі невстановленої у ході досудового розслідування особи, потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до м. Москва Російської Федерації, де їх у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зустріла невстановлена у ході досудового розслідування особу на ім`я ОСОБА_20 .

У подальшому ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у період з середини травня 2017 до кінця червня 2017 року на території Російської Федерації надавали сексуальні послуги, після чого втекли та повернулись в Україну.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, не пізніше серпня 2017 року у невстановленому місці та у не встановлений час, ОСОБА_9 , переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою сексуальної експлуатації, вступила у попередню змову з раніше знайомою ОСОБА_8 , з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні осіб жіночої статі на території Дніпропетровської області, їх переміщенні на територію Російської Федерації, з метою сексуальної експлуатації у формі надання сексуальних послуг за грошову винагороду на території Російської Федерації, за що отримувала грошову винагороду.

Так, ОСОБА_8 , взяла на себе контроль вказаної діяльності, спілкування з невстановленими в ході досудового розслідування особами з Російської Федерації, які організували надання послуг сексуального характеру на території м. Москва чи Московської області, організацію пошуку осіб жіночої статі на території Дніпропетровської області, організацію вербування та переміщення потерпілих через кордон, отримання грошової винагороди за завербованих та переміщених людей, розподіл незаконного прибутку між іншими співучасниками злочину.

ОСОБА_9 , у свою чергу, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, повинна була підшукувати осіб жіночої статі, які повинні були надавати сексуальні послуги на території Російської Федерації, заздалегідь розуміючи вимоги, котрим повинні відповідати дівчата, використовуючи уразливий стан здійснювати їх вербування, вмовлянням та розмовами переконувати погодитись на надання послуг сексуального характеру на території Російської Федерації, надавати інформацію про завербованих осіб ОСОБА_8 з метою їх подальшого переміщення.

Так, у вересні 2017 року, точну дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , яка вже мала досвід вербування людей та вчиняла злочин повторно, умисно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, на території автовокзалу на АДРЕСА_3 , зустрілись з ОСОБА_16 , 1997 р.н., яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу у ОСОБА_16 та членів її родини, використовуючи уразливий стан потерпілої, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_16 виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому, діючи умисно та достовірно знаючи про важке матеріальне та соціальне становище ОСОБА_16 , шляхом умовлянь переконали її в доцільності та вигідності заняття проституцією на території вказаної держави, гарантували гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів, їх охорону та високу зарплату.

Крім того, у кінці листопада 2017 року, ОСОБА_9 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, умисно, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, в ході спілкування по телефону зі свого номеру НОМЕР_2 на НОМЕР_3 познайомилась із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка займалась пошуком роботи. Дізнавшись про збіг тяжких особистих і сімейних обставин, що викликані відсутністю стабільного доходу у ОСОБА_17 та членів її родини, використовуючи уразливий стан останньої, діючи умисно, повторно, ОСОБА_9 , запропонувала ОСОБА_17 , виїзд до Російської Федерації, з метою зайняття проституцією, а саме: надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованої людини з метою сексуальної експлуатації, 27.11.2017 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зателефонувала з номеру НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_16 та повідомила, що для переміщення до Російської Федерації її та ОСОБА_17 забере ОСОБА_8 наступного дня, тобто 28.11.2017 року у м. Дніпро.

28.11.2017 ОСОБА_8 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення раніше завербованих людей з метою сексуальної експлуатації, у невстановлений час зателефонувала потерпілій ОСОБА_16 та повідомила її про необхідність прибути їй разом з ОСОБА_17 о 18.00 годині того ж дня на автозаправку ТОВ «Окко-Схід», що розміщена на 417 км+680м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя у сел. Новоолександрівка Дніпропетровської області, де ОСОБА_8 повинна була зустріти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та в подальшому перемістити на їх територію Російської Федерації з метою сексуальної експлуатації.

Того ж дня, ОСОБА_8 о 19.30 годині на вищезазначеній автозаправці ТОВ «Окко-Схід» забрала потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та на автомобілі «Фольцваген Джета», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керувала сама ОСОБА_8 , перемістила останню на пункт перетинання державного кордону «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, де роз`яснила порядок пішого перетину кордону у напрямку Російської Федерації, та з метою конспірації своїх злочинних дій від правоохоронних органів, не бажаючи здійснювати перетин кордону на одному автомобілі разом з потерпілими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , надала останнім вказівку у пішому порядку перетнути кордон, та пообіцяла їх зустріти для подальшого переміщення з метою сексуальної експлуатації вже на території Російської Федерації.

Біля пункту перетинання державного кордону «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області ОСОБА_8 на місці вчинення злочину була затримана працівниками поліції.

Таким чином, у результаті своїх злагоджених дій ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 вчинили переміщення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з використанням уразливого стану потерпілих, з метою подальшої сексуальної експлуатації.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 , свою провину за ч.2 ст.149 та ч.2 ст.303 КК України визнала повністю і пояснила, що дійсно у лютому 2017 році познайомилась з обвинуваченою ОСОБА_9 , і вони разом направляли потерпілих допитаних в судовому засіданні для надання інтимних послуг до Росії у м. Подольск. Їм було відомо про скрутне матеріального становище та тяжкі сімейні обставини кожної потерпілої. Потерпілі з самого початку знали яким шляхом будуть заробляти гроші і ніхто в оману їх не вводив.

Крім того визнала себе винною повністю за ч.1 ст.263 КК України і пояснила, що знайдені в її автомобілі боєприпаси в пакунку поклав до її автомобіля «Фольцваген Джета» знайомий ОСОБА_21 , який просив їх відвезти до його бабусі, однак вона не мала на меті використовувати знайдені боєприпаси: патрони, гранату та тротил. Належні висновки для себе зробила, просила суд врахувати її щире каяття, наявність малолітньої дитини.

Обвинувачена ОСОБА_9 , у судовому засіданні свою провину визнала повністю, та підтвердила показання ОСОБА_8 , дані в судовому засіданні, що дійсно вона разом з нею направляли потерпілих, які зазначені в обвинувальному акті до Росії, де ті надавали за гроші інтимні послуги. Потерпілим повідомляла про всі обставини праці в РФ, вони розуміли на що дають згоду. Просила суд врахувати її щире каяття та суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими їх провина у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджена поясненнями потерпілих допитаних у судовому засіданні.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 , пояснила, що з обвинуваченими спочатку особисто не була знайома. З ОСОБА_8 , по телефону у листопаді 2017 року її познайомила подруга ОСОБА_22 , яка надала їй номер телефону за яким та повідомила, що має намір поїхати працювати до м. Москва на роботу, яка полягає у наданні інтимних послуг. Обвинувачена ОСОБА_8 , на всі її питання консультувала по телефону її з подругою ОСОБА_22 . На цю роботу погодилась у зв`язку зі скрутними сімейними обставинами і необхідністю заробітку грошей. Вона є сиротою її батьки померли. ОСОБА_8 , повідомила, що за одну годину оплата буде у розмірі 2,500 рублів з яких частина буде віддаватись охоронцям і адміністраторам. 27 листопада 2017 року вона разом з подругою ОСОБА_22 поїхали на заправку «Окко» на Запорізькому шосе в м. Дніпро, де їх повинна була чекати обвинувачена, коли обвинувачена їх забрала і вони виїхали з м. Дніпра а поїхали до м. Харкова. В дорозі обвинувачена розповідала про те, що вона разом з її подругою будуть проживати у квартирі у двох. У разі виникнення небезпеки їм нададуть охорону. Під`їжджаючи до кордону обвинувачена ОСОБА_23 , повідомила, що далі вони підуть пішки, де при перетині кордону їх з подругою затримали правоохоронці.

Додатково пояснила, що під час поїздки ОСОБА_8 , цікавилась її сімейним життям та чому вона погодилась на цю роботу про її матеріальне становище. Обвинувачену ОСОБА_9 , вона не бачила і з нею не знайома.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , пояснила, що з ОСОБА_24 познайомилась через їх спільну знайому, у зв`язку з тяжкими сімейними обставинами, а саме хворобою її дідуся та смертю чоловіка. Вона змушена була шукати роботу щоб мати гроші для виховання дитини. Її подруга ОСОБА_25 повідомила, що має роботу у Росії яка добре оплачується. В подальшому її подруга разом з обвинуваченою ОСОБА_8 , приїхали до неї додому та розповіли, що робота полягатиме у наданні інтимних послуг і вона погодилась. Разом з подругою ОСОБА_25 з м. Нікополя вони в назначений час поїхали на заправку, де їх чекала на власному авто зеленого кольору обвинувачена ОСОБА_8 , разом із її співмешканцем ОСОБА_10 . Приїхавши до кордону вона разом з подругою пішли пішки через сам кордон, а з автомобіля ОСОБА_8 , вийшли ще дві дівчини. Після перетину кордону їх з подругою забрала обвинувачена з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 та привезли до однокімнатної квартири в м. Подольск. Вона віддала обвинуваченій ОСОБА_8 , свій паспорт. Умови для проживання в квартирі були задовільні. Їм телефонував диспетчер і повідомляв коли приїде клієнт до квартири. Неодноразово були виїзди за межі квартири та відпочинку майже не було. Основний час проводили на квартирі лише виходили за продуктами до магазину. Вихідний можливо було взято лише один чи два на місяць. Обвинувачена ОСОБА_8 , навідувала їх та перевіряла чи є порядок на квартирі, забирала гроші тому як 60% віддавалось їй. Година роботи з клієнтом коштувала 2,500 рублів. Після двох місяців перебування повернулась додому по сімейним обставинам, але через 10 днів знов повернулась до Росії.

Декілька разів їх затримували правоохоронні органи і вони ночували у відділку. Допомогу адвоката їм не надавали як то раніше обіцяли. Коли один із клієнтів перебуваючи у нетверезому стані погрожував їй з подругою зброєю на допомогу ніхто з охоронців не приїхав, лише через деякий час приїхав ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , забрали їх до квартири. Після цього був випадок, коли один із клієнтів у нетверезому стані вивіз її з подругою у поле та була спроба зґвалтування. За цей випадок обвинувачена і ОСОБА_10 звинуватили її у провокації конфлікту. Вона після цього випадку повернулась назад додому, гроші ОСОБА_26 і ОСОБА_10 віддали не всі. З обвинуваченою ОСОБА_9 , вона не знайома та не мала з нею стосунків.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 , пояснила, що вона мешкала у реабілітаційному центрі . Має трьох дітей, а її чоловік відбував покарання у місцях позбавлення волі за грабіж строком чотири роки. З обвинуваченою ОСОБА_8 , вона разом навчалась у ліцеї, та зустріла її у м. Нікополі біля магазину. Вона розповіла їй про тяжкі сімейні обставини. Обвинувачена повідомила про можливість працювати у Москві, а саме надавати послуги у сфері інтимних послуг. Вона погодилась, оскільки їй потрібні були гроші і в цей день увечері вона зателефонувала ОСОБА_8 , і надала свою згоду. Наступного дня при особистій зустрічі обвинувачена ОСОБА_8 , повідомила про всі деталі і надала у борг гроші щоб вона мала можливість найти помешкання для матері і дітей, та почала збиратися до Москви. Обвинувачена приїхала за нею на автомобілі з іншими двома дівчатами і вони поїхали до кордону. Кордон перетинали на автомобілі разом з ОСОБА_8 , і потім приїхали у м. Подольськ, де мешкали в однокімнатній квартирі зі знайомою ОСОБА_27 і надавали інтимні послуги. Година коштувала 2,500 рублів, а вийти з квартири можливо було лише після дзвінка диспетчеру, який повідомляв чи є клієнти. Обвинувачена приїздила до них на квартиру, іноді особисто відвозила їх до клієнтів на автомобілі ауді чи фольксваген. Після повернення в Україну їй не повернули гроші та особисті речі, а ОСОБА_8 , телефонувала кожного дня і вмовляла її повернутись. У телефонній розмові обвинувачена повідомила їй, що гроші не поверне оскільки та повернулась додому в Україну.

Обвинувачену ОСОБА_9 , не знає, та не спілкувалася з нею ніколи. Претензій до обвинувачених не має. Просила призначити покарання обвинуваченим на розсуд суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 , підтвердила надані пояснення потерпілої ОСОБА_17 , і додатково пояснила, що вона шукала роботу, та їй знайома надала мобільний телефон і сказала, що є робота яка добре оплачується. Вона зателефонувала за номером і їй відповідала дівчина на ім`я ОСОБА_28 , вони домовились зустрітись. Як пізніше вона дізналася прізвище ОСОБА_29 . На зустріч приїхала ОСОБА_30 , як пізніше вона дізналася її прізвище ОСОБА_26 та пояснила, що робота полягає у наданні інтимних послуг у Росії. Коли ОСОБА_8 , повернулась знов в Україну вона запропонувала їй разом з потерпілою ОСОБА_17 , поїхати з нею до Росії. Під час перетину кордону їх не пропустили і почали допитувати. Вона погодилась на цю роботу щоб допомогти грошима своїй родині. ОСОБА_8 , знала про її скрутне матеріальне становище і обіцяла допомогти спочатку грошима у Росії, які потім вона відпрацює. Просила призначити покарання обвинуваченим на розсуд суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 , пояснила, що навесні 2017 року вона зустрілась з подругою ОСОБА_18 , яка повідомила, що має намір їхати працювати до Росії. У зв`язку з скрутним матеріальним і сімейним становищем, вона є сиротою, вона погодилась на цю роботу. Вона зателефонувала по номеру, що дала їй ОСОБА_31 і зустрілась з ОСОБА_32 яка повідомила про обставини поїздки до Москви. Обвинувачену ОСОБА_9 , вона бачила на автовокзалі один раз та вона розповіла про особливості роботи.

По приїзду до Росії їх зустрів сутенер ОСОБА_20 , який увечері відвів їх на дорогу для надання інтимних послуг. В Росії вони знаходились більше місяця. Під час перебування там їй було нанесені тілесних ушкоджень. Грошових коштів під час перебування у Росії їй не було заплачено, один із клієнтів надав ОСОБА_33 гроші і вони повернулись назад в Україну.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 , підтвердила показання потерпілої ОСОБА_19 , додатково пояснила, що навесні 2017 року вона з подругою ОСОБА_34 спілкувались щодо пошуку роботи і подруга надала телефон, зателефонувавши за номером вона домовилась з ОСОБА_28 і її чоловіком у м. Нікополі про зустріч. При особистій зустрічі ОСОБА_28 , як пізніше вона дізналася прізвище ОСОБА_29 , приїхала з чоловіком і повідомила, що робота полягає у наданні у Москві послуг інтимного характеру, запевнивши про її безпеку там і можливість заробити гроші. Спочатку вона не погоджувалась, але обвинувачена ОСОБА_9 , періодично їй телефонувала і вмовляла разом зі своїм чоловіком. Вона погодилась і поїхала на автобусі зі своєю знайомою потерпілою ОСОБА_19 , у супроводі доньки ОСОБА_9 , - ОСОБА_35 до Москви. Там їх зустріли на автомобілі і поселили до квартири. Увечері її відвезли на дорогу, де вона надавала інтимні послуги. Сутенер ОСОБА_20 , який керував нею неодноразово перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння застосовував до неї фізичне насильство, погрожував. Повернутися назад в Україну через два місяця їй допоміг один із клієнтів, після повернення з обвинуваченими не спілкувалась, грошей їй не надали, оскільки постійно забирали їх за штрафи. По приїзду додому вона разом з потерпілою ОСОБА_19 , звернулись до поліції. Просила призначити покарання обвинуваченим на розсуд суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 , пояснила, що шукала роботу і знайома надала їй контакти ОСОБА_8 , яка запропонувала їй роботу, що полягала у наданні послуг інтимного характеру. До Москви вона не поїхала, оскільки її затримали на кордоні бо у неї був паспорт іншої особи, ім`ям якої вона назвалась.

Крім переконливих свідчень потерпілих провина обвинувачених ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №00000903:

- довідкою про перетин кордону потерпілою ОСОБА_36 від 12 травня 2017 року (т.1,а.п.8);

- матеріалами на виконання доручення, а саме про перетин державного кордону автомобілем « Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_8 (Російська Федерація), а також про осіб, які керували вказаним транспортним засобом та реєструвались як пасажири (т.1,а.п.22-24);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 липня 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_18 , у присутності понятих за фотознімком під №3 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_37 , як особу, що завербувала її для сексуальної експлуатації (т.1,а.п.41-43);

- довідкою начальника служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_38 від 30 червня 2017 року, про те, що ОСОБА_18 станом на 30 червня 2017 року мала статус особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування (т.1,а.п.44);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 листопада 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_16 , у присутності понятих за фотознімком під №1 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_23 , як особу, що завербувала і перевозила її для сексуальної експлуатації (т.1,а.п.59-61);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 листопада 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_16 , у присутності понятих за фотознімком під №3 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_37 , як особу, що завербувала і перевозила її для сексуальної експлуатації (т.1,а.п.62-64);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 червня 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_19 у присутності понятих за фотознімком під №3 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_37 , як особу, що проводжала її для сексуальної експлуатації (т.1,а.п.89-91);

- довідкою директора КЗ «Нікопольського навчально-реабілітаційного центру «Ніка» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_39 від 30 червня 2017 року, про те, що ОСОБА_40 мала статус особи позбавленої батьківського піклування (т.1,а.п.92);

- висновком судово-медичної експертизи № 461 від 31 липня 2017 року, із якого убачається, що у потерпілої ОСОБА_19 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді - синців обличчя - відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. Згідно опису в медичних документах тілесних ушкоджень, встановити і ознаки засобів якими спричинялись тілесні ушкодження, неможливо. Враховуючи вказаною в медичних документах локалізацію тілесних ушкоджень (область носу, ліва вилична область, область лівої щелепи), вважаю, що спричинено не менше трьох ударів в область обличчя потерпілої, що виключає їх утворення при падінні з висоти власного росту. Вказаний в медичних документах діагноз: «закритий перелом костей носа», логічним дослідженням не підтверджено, а також відсутня консультація ЛОР-лікаря, тому згідно 4.13.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, судово-медичній оцінці не підлягає. (т.1,а.п.95-96);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 листопада 2017 року, згідно якого ОСОБА_17 у присутності понятих за фотознімком під №1 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_23 , як особу, що перевозила її та її подругу ОСОБА_22 для сексуальної експлуатації до Російської Федерації (т.1,а.п.114-116);

- розпорядженням Казанківської районної державної адміністрації від 21 серпня 2014 року про надання потерпілій ОСОБА_17 статусу дитини сироти у зв`язку зі смертю батьків (т.1,а.п.126);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 лютого 2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_14 у присутності понятих за фотознімком під №1 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_23 , як особу, що завербувала і намагалась перевезти її для сексуальної експлуатації до Російської Федерації (т.1,а.п.145-147);

- матеріалами щодо виконання доручення, а саме про встановлення факту надання ОСОБА_14 послуг інтимного характеру, де відносно останньої було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності постановою від 17 листопада 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області (т.1,а.п.148-158);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 лютого 2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 у присутності понятих за фотознімком під №1 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_23 , як особу, що завербувала і перевозила її для сексуальної експлуатації до Російської Федерації (т.1,а.п.173-175);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 березня 2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 у присутності понятих за фотознімком під №1 впізнала жінку на ім`я ОСОБА_23 , як особу, що завербувала і направила її для сексуальної експлуатації до Російської Федерації (т.1,а.п.205-207);

- протоколом проведення оперативно-технічного заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, які підтверджують телефонні розмови обвинувачених щодо залучення осіб до організації надання послуг інтимного характеру (т.2,а.п.12-18);

- протоколом про проведення оперативно-технічного заходу спостереження за особою ОСОБА_9 у період з 19 вересня 2017 року по 20 вересня 2017 року (т.2,а.п.26-32);

- протоколом проведення оперативно-технічного заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_9 , які підтверджують телефонні розмови обвинувачених щодо залучення осіб до організації надання послуг інтимного характеру (т.2,а.п.40-53);

- протоколом проведення оперативно-технічного заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 , які підтверджують телефонні розмови обвинувачених щодо залучення осіб до організації надання послуг інтимного характеру (т.2,а.п.61-100);

- довідкою щодо відпрацювання технічної інформації, згідно якої встановлено факти, дату, час з`єднань між собою номерів, якими користувались обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_19 (т.2,а.п.197-199);

- протоколом огляду місця події від 06 листопада 2017 року, із якого убачається, що у присутності понятих ОСОБА_41 , і ОСОБА_42 , і спеціаліста було оглянуто автомобіль Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_7 , в якому під час огляду було виявлено в салоні на підлозі за водійським сидінням предмет ззовні схожий на димову шашку з маркуванням «254,4183», предмети ззовні схожі на тротилові шашки в кількості 3 шт. з маркуванням «53Д-367» та «309-3-Е-ОТК» на усіх трьох шашках, предмети схожі на сигнальні ракети в кількості 3 шт. з маркуванням: перша «254-5-86», друга «254-34-81», на третій маркування затерте, два предмети з написом «Тротилова шашка 200г», один предмет схожий на тротилову шашку розпилений навпіл з маркуванням «305-3-Е-ОТК», предмет схожий гранату Ф1 та предмет схожий на запал гранати з маркуванням «УЗРГМ-2-50-81-583», 7 паперових коробок коричневого кольору одна з яких має пошкодження через яке видно предмет ззовні схожий на патрон з маркуванням 382, дані паперові коробки мають маркування: одна маркування «2», чотири коробки з маркуванням «Г», одна з маркуванням «9», одна коробка маркувань не має, в даних коробках знаходяться 210 предметів схожих на патрони, два поліетиленові пакети в яких знаходяться предмети ззовні схожі на патрони, а саме: в першому пакеті патрони в кількості 46 шт., з яких 26 шт. мають маркування «17,84» та 20 шт. маркуванням «3/84», в другому пакеті патрони в кількості 38 шт., з яких 31 шт. з маркуванням «3/89», 3 шт. з маркуванням «17/90», 1 шт. з маркуванням «17/84», 1 шт. з маркуванням «3/84», 1 шт. з маркуванням «701188» та 1 шт. з маркуванням «53990» (т.3,а.п.30-34);

- протоколом огляду предмету від 06 листопада 2017 року, із якого убачається, що у присутності понятих і спеціаліста було оглянуто спец пакет, який було вилучено в ході огляду автомобіля Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_7 (т.3,а.п.38);

- висновком експерта № 23/3.1/772 від 08 листопада 2017 року, із якого убачається, що двісті десять патронів, вилучені 06 листопада 2017 року в ході проведення огляду автомобіля Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_7 , що знаходився поблизу будинку №158А по вул.Херсонська в м. Нікополь Дніпропетровської області та яким керувала ОСОБА_8 , є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами, зразка 1974 року. Надані патрони для дослідження для стрільби придатні (т.3,а.п.96-99);

- висновком експерта № 35/5.2/498 від 20 грудня 2017 року з додатками, із яких убачається, що наданні на дослідження предмети вилучені в ході проведення огляду Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_7 , що знаходився поблизу будинку №158А по вул.Херсонська в м. Нікополь Дніпропетровської області та яким керувала ОСОБА_8 , а саме: предмет схожий на гранату Ф1, предмет зовні схожий на запал від гранати з маркуванням УЗРГМ-2-50-81-583, являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запалом типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів, що придатні до здійснення вибуху (т.3,а.п.111-121);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2017 року, із якого убачається, що предмет зовні схожий на гранату було приведено до вибуху (т.3,а.п.119-121);

- висновком експерта № 1/5.1/4384 від 01 грудня 2017 року, із якого убачається, що надані на експертизу 10 листопада 2017 року речовини масою 0,515г, 0,325г, 0,309г, 0,376г, 0,254г, які знаходяться в спец пакеті №АБ037487 є вибуховою речовиною - тротилом (т.3,а.п.127-130);

- висновком експерта № 35/5.2/600 від 28 грудня 2017 року з додатками, із яких убачається, що надані на дослідження предмети зовні схожі на тротилові шашки вилучені в ході проведення огляду автомобіля «Фольксваген Джетта», чорного кольору р/з НОМЕР_9 , яким керує гр. ОСОБА_8 , який знаходився поблизу будинку № 158А по вул. Херсонська у м.Нікополь Дніпропетровська область, являються - п`ятьма зарядами вибухової речовини «Тротил» в неміцній оболонці, тротиловими шашками вагою - 100; 101; 101,3; 60,1; 40 грамів які належать до категорії вибухових, речовин бризантної дії і придатні до вибуху (т.3,а.п.138-147);

- протокол проведення слідчого експерименту від 27 грудня 2017 року, із якого убачається, що предмети п`яти тротилових шашок було знищено (т.3,а.п.148-149);

- протоколом огляду від 09 листопада 2017 року, із якого убачається, об`єктом огляду є спец пакет №0021317 та інші спец пакети (т.3,а.п.152);

- висновком експерта № 1/5.1/4383 від 15 грудня 2017 року з додатками, із яких убачається, що речовини, які надані на дослідження 10 листопада 2017 року котрі складаються з частинок невизначеної форми жовтого та темно-жовтого кольорів, , масами 0,876 г та 0,782 є вибуховими речовинами тротил (т.3,а.п.155-161);

- висновком експерта № 36/5.2/631 від 29 грудня 2017 року з додатками, із яких убачається, що надані на дослідження предмети зовні схожі на тротилові шашки, являються: об`єкт № 1 - 200 гр тротиловою шашкою, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речовин, об`єкт № 2 - 200 гр тротиловою шашкою, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речовин. Надані на дослідження предмети вилучені в ході проведення огляду автомобіля являються придатними до вибуху. (т.3,а.п.170-174);

- протокол проведення слідчого експерименту від 27 грудня 2017 року, із якого убачається, що предмети у вигляді двох тротилових шашок масою по 200 грамів придатні для проведення вибуху (т.3,а.п.180-181);

- висновком експерта № 23/3.1/788 від 14 листопада 2017 року, із якого убачається, що сімдесят дев`ять патронів, вилучені 06 листопада 2017 року в ході проведення огляду автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_7 , є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами, зразка 1974 року і ці патрони придатні до стрільби (т.3,а.п.199-205);

- висновком експерта № 23/3.1/861 від 06 грудня 2017 року, із якого убачається, що п`ять патронів, вилучені 06 листопада 2017 року в ході проведення огляду автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_7 , є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами, зразка 1974 року, два патрони з п`яти 7,62 мм проміжними патронами, зразка 1943 року і ці патрони придатні до стрільби (т.3,а.п.212-215);

- протоколом обшуку від 29 листопада 2017 року, з якого убачається, що було проведено обшук за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 (т.4, а.п.15-17);

- протоколом огляду речей і документів від 04 грудня 2017 року, які було вилучено під час обшуку за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_9 (т.4, а.п.18-41);

- протоколом обшуку від 29 листопада 2017 року, з фото-таблицею до нього, із якого убачається, що було проведено обшук за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (т.4, а.п.47-53);

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинувачених.

Дослідивши вищезазначені судові експертизи, колегія суддів приходить до висновку, що вони відповідають вимогам кримінального-процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованими, даними на підставі повного вивчення матеріалів справи.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертний висновок не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про повну доведеність вини ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, і їх умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.149 КК України як вербування, переміщення, людини з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, повторно, та умисні дії ОСОБА_8 , за ч.2 ст.303 КК України як сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб і за ч.1 ст. 263 КК України, які виразились у носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, характер встановлених стосунків між обвинуваченими та потерпілими, висновки проведених експертиз та протоколи слідчих дій.

Оцінюючи вказані докази як належні та допустимі в цій справі, суд враховує, що згідно з ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2017 року і ухвали від 05 жовтня 2017 року в даному кримінальному провадженні надавався дозвіл на проведення оперативно-розшукових заходів з втручанням в приватне спілкування, шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного абонента за номерами НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , яким користується ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 , на проведення оперативно-технічного заходу, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (що забезпечують передавання сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключенням до неї телекомунікаційними мережами доступу), що контролюється строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали судом до 02 жовтня 2017 року і 04 рудня 2017 року (т2 а.с.к.п. 112-114, т2 а.с.к.п. 238-240).

Крім того, згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 08 вересня 2017 року в даному кримінальному провадженні, надано дозвіл на проведення оперативно-розшукових заходів, а саме спостереження за особою у відношенні ОСОБА_9 , в публічно доступних місцях, з метою пошуку, фіксації та перевірки відомостей про цю особу, її дії та поведінку, встановлення тих, з ким ця особа контактує та встановлення адрес відвідування, з використанням відеозапису, фотографування спеціальними технічними засобами для спостереження строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали судом до 08листопада 2017 року (т2, а.с.к.п. 153-155).

З огляду на вищевикладене, всі дії, направлені на аудіо-відео контроль за ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 , з боку правоохоронних органів - санкціоновані судом, дозволи на проведення даних дій - отримані у встановленому законом порядку. Відповідно, вказані докази є належними та допустимими в цій справі.

Зі змісту диспозиції статті 149 КК України, під торгівлею людьми розуміється купівля-продаж людини або вербування, перевезення, передача, приховування або отримання людини в цілях експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи. Так, вербування є діяльністю (пошук, набір об`єкту експлуатації, ведення з ним переговорів і т.п.), по залученню людини для зайняття яким-небудь видом діяльності, виконання будь-яких робіт, надання визначених послуг з метою її експлуатації.

Так, в судовому засіданні самими обвинуваченими не заперечувалось, що саме вони особисто пропонували потерпілим поїхати в Росію заробити гроші шляхом надання платних сексуальних послуг.

Таким чином, обвинувачені за попередньою змовою з групою осіб, підшукували осіб жіночої статі для вербування та переміщення їх через кордон України, зі спеціальною метою - сексуальної експлуатації іншими особами на території Росії, усвідомлювали цю мету й діяли заради її досягнення.

Крім того, під уразливим станом особи, згідно ч.2 примітки до ст. 149 КК, слід розуміти зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин.

Проте, уразливий стан може утворюватись фізіологічними (фізичними чи психічними) властивостями або наявною соціальною ситуацією. Саме ці фактори обумовлюють вразливість і незахищеність особи та впливають на її поведінку поряд із зовнішнім впливом.

Зокрема, соціальний уразливий стан пов`язаний із сукупністю тяжких особистих, сімейних чи інших обставин. Так, згідно пояснень потерпілих в судовому засіданні, на час знайомства з обвинуваченими вони опинилась в скрутній ситуації, за відсутності постійного джерела доходу, наявності лише випадкових заробітків, мали термінову необхідність значної грошової суми для погашення боргів, надання матеріальної допомоги батькам, утримання дітей та інші необхідні потреби.

Аналізуючи поняття «соціального уразливого стану», слід зазначити, що соціальний уразливий стан може спонукати людину діяти у спосіб, що суперечить її внутрішнім цінностям та інтересам без будь-яких погроз чи обману. Перебуваючи в уразливому стані, вона може погоджуватися на вкрай невигідні та кабальні пропозиції, достатнім для чого буде лише незначне підштовхування або просте умовляння. Саме соціальний уразливий стан може змушувати людину саму виступити ініціатором власної експлуатації.

Виходячи з сукупного аналізу поведінки обвинувачених ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , під час спілкування з потерпілими, слід вказати, що з боку обвинувачених мало місце використання певного способу впливу на потерпілих, а саме - шляхом схиляння потерпілих до вчинення певних дій - переміщення через державний кордон України з метою їх подальшої сексуальної експлуатації з використанням їх соціального уразливого стану в Російській Федерації.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні засобів аудіо-відео-контролю обвинувачені, особисто спілкувались, зокрема, з потерпілими, зазначали щодо відсутності перешкод для їх поїздки в Росію, зазначали про безпеку та вигідні умови надання ними послуг сексуального характеру, їх можливість за короткий проміжок часу заробити велику суму грошей. Саме обвинувачені шляхом викликання у потерпілих певного настрою, бажання їхати, підштовхувала їх до необхідності прийняти їх пропозиції щодо поїздки на зазначених ними умовах.

При цьому слід вказати, що в даному випадку воля потерпілих, які погодились на пропозицію обвинувачених, була лише «умовно добровільною», оскільки, незважаючи на наявність інформованої згоди, обвинувачені використали вразливе становище потерпілих, які погодилась на власну експлуатацію всупереч своїм справжнім внутрішнім інтересам тільки тому, що розраховували таким способом вирішити свої матеріальні проблеми, викликані конкретною скрутною соціальною ситуацією.

Крім того, доводи обвинувачених ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , про те, що потерпілі були обізнані про те, що їм доведеться робити та були з цим згодні - судом оцінюються критично, оскільки згідно положень Протоколу ООН про попередження і припинення торгівлі людьми, в підпункті (b) ст.3 Протоколу зазначено: «Згода жертви торгівлі людьми на заплановану експлуатацію, про яку йдеться в підпункті «а» цієї статті не береться до уваги, якщо було використано будь-який з заходів впливу, зазначених в підпункті (а), зокрема - уразливого стану особи».

З огляду на вищевикладене, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Послідовні показання потерпілих у ході кримінального провадження повністю узгоджуються з іншими доказами, і, на думку суду, логічно вписуються в картину події злочину.

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

При ухваленні вироку колегія суддів не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора, оскільки вони не мають доказового значення.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особи кожної з обвинувачених:

- ОСОБА_8 - раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

- ОСОБА_43 - раніше не судима, дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, колегія суддів приймає визнання вини, щире каяття.

Обставини, що обтяжує їх покарання, колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. У справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, але вчинили зокрема особливо тяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити реальне покарання, пов`язане з позбавленням волі у межах санкцій інкримінованих статей, вважаючи, що таке покарання буде відповідати критеріям справедливості та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , і попередження нових злочинів як ними, так і іншими особами, з конфіскацією майна, що передбачено санкцією ч.2 ст.149 КК України.

Зокрема при призначенні покарання ОСОБА_8 , колегія суддів враховує вимоги ч.1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи рішення про призначення обвинуваченим ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , покарання у вигляді реального позбавлення волі суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

У висновку Верховного Суду зазначено, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КК в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015р. включається строк, в тому числі перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до протоколу (а.к.п. 109-111 том №4) ОСОБА_8 , затримана 28 листопада 2017 року.

ОСОБА_9 , затримана 29 листопада 2017 року (а.к.п.160-161 том №4).

Враховуючи викладене, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання строк перебування обвинувачених ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , в установі попереднього ув`язнення з 28 листопада 2017 року і 29 листопада 2017 року по день набрання вироком законної сили включно, із співвідношення: одному дню перебування в установі попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертиз слід покласти на обвинувачених ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , та стягнути в дохід держави.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.303, ч.1 ст.263 КК України та піддати кримінальному покаранню:

- за ч.2 ст.149 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, приналежного на праві власності.

- за ч.2 ст.303 КК України - у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, приналежного на праві власності.

Строк покарання обчислювати по протоколу, складеному відповідно до ст.208 КПК України, тобто з 28 листопада 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_8 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28 листопада 2017 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, приналежного на праві власності.

Строк покарання обчислювати по протоколу, складеному відповідно до ст.208 КПК України, тобто з 29 листопада 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_9 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29 листопада 2017 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області; номер рахунку 0004; МФО 805012; код ЄДРПОУ 37989274; найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області) витрати на проведення судової експертизи зброї №23/3.1/772 від 08 листопада 2017 року у розмірі 988 гривень 70 копійок, витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи № 35/5.2/498 від 20 грудня 2017 року у розмірі 593 гривні 22 копійок, витрати на проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 1/5.1/4384 від 01 грудня 2017 року у розмірі 1189 гривень 76 копійок, витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи № 35/5.2/600 від 28 грудня 2017 року у розмірі 494 гривні 35 копійок, витрати на проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 1/5.1/4383 від 15 грудня 2017 року у розмірі 1189 гривень 76 копійок, витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи № 36/5.2/631 від 29 грудня 2017 року у розмірі 593 гривні 22 копійок, витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи № 35/5.2/501 від 14 листопада 2017 року у розмірі 593 гривні 22 копійок, витрати на проведення судової експертизи зброї №23/3.1/788 від 14 листопада 2017 року у розмірі 790 гривень 96 копійок, витрати на проведення судової експертизи зброї №23/3.1/861 від 06 грудня 2017 року у розмірі 790 гривні 96 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 витрати на залучення експертів на проведення судово-криміналістичної експертизи відео-, звукозапису, згідно висновку експерта №2007 від 20 березня 2018 року у розмірі 5 720,00 грн, тобто з кожної по 2 860, 00 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні №00000903, а саме: вилучені 22 лютого 2018 року у ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС» документи, а саме інформацію про з`єднання абонентів, яку збережено на два диски DVD-R та згідно постанови від 12 березня 2018 року визнано речовими доказами залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження, дві сумки в спец пакеті №0012518, поліетиленовий пакет в спец пакеті №0012519, які згідно постанови від 28 листопада 2017 року визнано речовими доказами та передані на зберігання до Нікопольського ВП після набрання вироку законної сили, сто дев`яносто проміжних патронів 5,45-мм, зразка 1974 року та двадцять стріляних гільз проміжних патронів 5,45-мм, зразка 1974 року в спец пакет №4031430, які згідно постанови від 10 листопада 2017 року передані до камери схову Нікопольського ВП, один 30 мм., реактивний сигнальний патрон, білого вогню збільшеної дальності та один сигнальний патрон червоного вогню, промислового виготовлення, один 30 мм реактивний сигнальний патрон, білого вогню промислового виготовлення, один 40 мм реактивний сигнальний патрон збільшеної дальності, білого вогню промислового виготовлення в спец пакеті №2284386, які згідно постанови від 21 грудня 2017 року передані до камери схову Нікопольського ВП, 64 проміжних патронів 5,45 мм, зразка 1974 року та 15 стріляних гільз проміжних патронів 5,45 мм, зразка 1974 року в спец пакетах №358815, 3588152, 3588150, які згідно постанови від 21 листопада 2017 року передані до камери схову Нікопольського ВП, 1 патрон калібру 5,45 мм., 1 демонтований патрон калібру 5,45 мм., стріляна гільза патрону 5,45 мм., дві стріляні гільзи патронів 7,62 мм в спец пакеті №3588155, які згідно постанови від 14 грудня 2017 року передані до камери схову Нікопольського ВП, вилучені в ході огляду автомобіля від 06 листопада 2017 року Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_7 вибухові речовини, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів, що придатні до здійснення вибуху, п`ять зарядів вибухової речовини «тротил» в неміцній оболонці, тротилові шашки вагою 100; 101; 101,3; 60,1; 40 грамів, які належать до категорії вибухових речовин бризантної дії, придатних до вибуху; дві 200 грамові тротилові шашки, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин, придатних до вибуху; речовини масою 0.515 г., 0,325г., 0,309г., 0,376г., 0,254г., є вибуховою речовиною тротилом; речовини, котрі складаються з частинок невизначеної форми жовтого та темно-жовтого кольорів, масами 0,876 г та 0,782 г є вибуховими речовинами тротилом, які згідно постанови від 13 березня 2018 року визнано речовими доказами після набрання вироком законної сили знищити.

Записник із написом «Travel & Adventures» в якому наявні чорнові записи, квитанції про грошові перекази у кількості 7 шт., мобільний телефон марки «Nokia RM-978» помаранчевого кольору, імей: НОМЕР_12 , з сім-картою мобільного оператора «Vodafon» з номером НОМЕР_2 , банківську картку «А-Банк» номер НОМЕР_13 , щоденник із записами, які згідно постанов від 13 березня 2018 року визнано речовими доказами і передані на зберігання до камери речових доказів ГУНП у Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпро від 29 листопада 2017 року мобільний телефон «Самсунг» чорно-золотистого кольору ІМЕЙ1: НОМЕР_14 , ІМЕЙ2: НОМЕР_15 з сім-карткою № НОМЕР_16 , ноутбук Тошиба, модель: PSAAPE00P00KEN, мобільний телефон «Леново» білого кольору, ІМЕЙ1: НОМЕР_17 , ІМЕЙ2: НОМЕР_18 , мобільний телефон «Вертекс» чорного кольору, ІМЕЙ1: НОМЕР_19 , ІМЕЙ2: НОМЕР_20 з сім-картою мобільного оператора «Мегафон», сім-картка оператора «Білайн» - які згідно постанови від 29 листопада 2017 року передані на зберігання до камери речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області, автомобіль Volkswagen Jetta, синього кольору, державний номер НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Jetta, синього кольору, державний номер НОМЕР_4 , два ключі від автомобіля, довіреність від 28 листопада 2017 року від ОСОБА_13 , на ОСОБА_8 , витяг про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей від 28 листопада 2017 року, які передані на зберігання до штраф майданчику - після набрання вироком законної сили повернути власникам, мобільний телефон марки «Samsung» модель SM-A510F, темно-золотистого кольору, з сім-картою мобільного оператора «Vodafon» № НОМЕР_21 , ІМЕЙ1: НОМЕР_14 , ІМЕЙ2: НОМЕР_22 , мобільний телефон марки «Vertex» модель М-104, чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Мегафон» № НОМЕР_23 , ІМЕЙ1: НОМЕР_19 , ІМЕЙ2: НОМЕР_20 - які згідно постанови від 13 березня 2018 року визнано речовими доказами і передані на зберігання до камери речових доказів ГУНП у Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року на автомобіль Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки Російської Федерації після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3