Справа № 602/79/20
Провадження № 1-кп/602/48/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000013, яке надійшло до суду з угодою про примирення, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ланівці Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше судимого 09 квітня 2019 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
в с т а н о в и в :

09 грудня 2019 року у післяобідню пору доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання, що в с. Вишгородок Лановецького району Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які належать ОСОБА_5 .. Реалізовуючи свій злочинний умисел, 09 грудня 2019 року у післяобідню пору доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 зайшов до помешкання ОСОБА_5 , що в селі Соколівка Лановецького району Тернопільської області та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, свідомо ввів потерпілу ОСОБА_5 в оману, шляхом повідомлення недостовірної інформації про, нібито, крадіжку її сином ОСОБА_7 у нього грошових коштів в сумі 4000 гривень та необхідності повернення нею вказаних коштів, як відшкодування заподіяної її сином шкоди. Після цього, потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною ОСОБА_8 в оману, прийнявши за достовірність необхідність виконання нею обов`язку по поверненню викрадених її сином коштів ОСОБА_9 , 10 грудня 2019 року, перебуваючи у помешканні ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_1 , добровільно, особисто передала ОСОБА_9 власні грошові кошти в сумі 2500 гривень, якими ОСОБА_6 заволодів та покинув місце скоєння злочину, маючи реальну можливість розпоряджатися ними на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
23 січня 2020 року в приміщенні Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 23.01.2020 року і призначити узгоджену міру покарання.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Крім того, суд з`ясував, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладення угоди про примирення дотримані вимоги КПК України та КК України, просить її затвердити.
Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України та КК України.
За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення від 23.01.2020 року міру покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-476 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000013 від 13 січня 2020 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1