Провадження № 11-кп/824/307/2020 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Верхнячка, Христинівського р-ну., Черкаської обл., громадянина України, українця, працюючого мийником-прибиральником у ТОВ «Ніко Авант»;, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік та покладено на нього обов`язки відповідно до вимог ст. 76 КК України.
Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат. Зокрема, речові докази, а саме пістолет марки «CARRERA RS30» та набої калібру 9 мм P.A. ухвалено знищити.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_7 , у невстановлений день, час та місці, перебуваючи за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе, 12-й кілометр, на автомобільній стоянці придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) вогнепальну зброю - перероблений пістолет марки «CARRERA RS30» та бойові припаси - 6 набоїв до нього калібру 9 мм P.A., після чого поклав вказаний пістолет та набої до своєї сумки, тим самим придбав та почав носити вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу до 22.01.2019, а саме до часу затримання працівниками поліції по вул. Кондратюка, 7, в м. Києві.

Прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині вирішення долі речових доказів - 6 набоїв калібру 9 мм Р.А., у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити ухвалу, якою на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України речові докази бойові припаси - 6 набоїв калібру 9 мм Р.А., конфіскувати в дохід держави, у решті вирок суду залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що спеціальна конфіскація застосовується, в тому числі, на підставі обвинувального вироку суду.
Відповідно до ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину, були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Однак, суд першої інстанції вимоги закону України про кримінальну відповідальність проігнорував, положення ст. 96-1 КК України, які підлягали обов`язковому застосуванню, до обвинуваченого не застосував.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення судом долі речових доказів, який прийняв рішення про знищення 6 набоїв калібру 9 мм Р.А., які на думку прокурора підлягають конфіскації в дохід держави, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.
Ст. 100 КПК України визначає порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію.
Згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до п. 3 ч.9 ст. 100 КПК України майно, яке було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується,

При цьому, п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України визначає, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно положень ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.
В науково-практичному коментарі до ст. 263 КК України зазначено, що предметом злочину можуть бути: вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини, вибухові пристрої, холодна зброя.
Згідно п. 8 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої 27.08.2010 року, до вилучених з обігу належать предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
Згідно науково-практичного коментаря до ст. 100 КПК України зазначено, що речові докази предмети, вилучені з обігу, наприклад, наркотичні і сильнодіючі речовини, прекурсори, холодна зброя тощо знищуються.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинуваченого ОСОБА_7 було визнано винним, є бойові припаси, а саме: 6 набоїв калібру 9 мм Р.А., які постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 21.06.2019 року були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання до камери схову Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, а тому, при ухвалені обвинувального вироку, суд першої інстанції, з урахуванням вимог, передбачених п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, прийняв законне рішення про знищення 6 набоїв калібру 9 мм Р.А., що зберігаються в кімнаті речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві.
Таким чином, посилання прокурора на ту обставину, що питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні стосовно 6 набоїв калібру 9 мм Р.А, які обвинувачений незаконно зберігав при собі без передбаченого законом дозволу, повинно було вирішуватись судом на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України (п.5 ч.9 ст. 100 КПК України), де зазначено, що гроші, цінності та інше майно, які були предметом кримінального правопорушення повинні конфісковуватися в дохід держави, є безпідставним, оскільки в даному випадку предметом кримінального правопорушення є предмети вилучені з обігу набої та питання щодо їх долі вирішувалось судом першої інстанції відповідно до вимог п.3 ч.9 ст. 100 КПК України.
Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду першої інстанції в частині вирішення питання про долю речових доказів, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4