ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1117/20 Справа № 207/187/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001538, № 0000985 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1. 11 грудня 2001 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України 2001 року до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік ;
2. 1 квітня 2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ст. 71 КК України 2001 року до 1 року 3 місяців позбавлення волі ;
3. 14 жовтня 2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 152 , ч. 2 ст. 153 , ч. 1 ст. 129 КК України 2001 року до 8 років позбавлення волі . Звільнений 1 квітня 2011 року за відбуттям строку покарання ;
4. 22 січня 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 213 КК України 2001 року до 100 годин громадських робіт ;
5. 17 червня 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України 2001 року до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ;
6. 18 серпня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ;
7. 24 травня 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , 71 КК України 2001 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середня технічна , не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, який мешкає у АДРЕСА_3 , раніше судимого:
1. 08 січня 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 , ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі . Звільнений 11 листопада 2015 року ;
2. 29 квітня 2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ;
3. 8 червня 2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ,
4. 23 травня 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України 2001 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік . Згідно ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року іспитовий строк відмінено та направлено для відбування покарання до місць позбавлення волі ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_9
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначити в резолютивній частині вироку, що судові витрати в дохід держави на залучення експерта при проведенні експертизи №5828-16 від 16.12.2016 року та експертизи №12/4.2-1012 від 25.11.2016 року у розмірі 1496, 80 гривень, стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 748, 40 гривень з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Прокурор вказує, що суд, ухвалюючи щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувальний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати у розмірі 1496, 80 гривень на користь держави, слід стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року - у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року та осаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 1496 гривень 80 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 198 гривень 00 копійок.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на корись Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» матеріальну шкоду в сумі 3948 гривень 31 копійку.
Окрім того, вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, повторно , 06 жовтня 2016 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 проходили біля будинку № 3 , розташованого по проспекту Ювілейному в м. Кам`янське , побачивши кабелі зв`язку належні ПАТ «Укртелеком» , які розташовувались на будинку на висоті 3 метри , у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна . Так , вступивши в змову , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направились до покинутого погребу будинку АДРЕСА_4 , де знайшли дерев`яну драбину , за допомогою драбини реалізуючи свій злочинний умисел , діючи таємно , умисно , пересвідчившись , що за їх діями ніхто не спостерігає , ОСОБА_8 піднявся по драбині до висоти на якій розташовувалися кабелі зв`язку та за допомогою предметів не встановлених в ході досудового розслідування , перерізав кабелі зв`язку в кількості 3-х штук , які належать ПАТ «Укртелеком» . В цей час ОСОБА_7 знаходився біля драбини на землі та приймав від ОСОБА_8 вже перерізані кабелі . ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свій злочинний умисел до кінця не довели , з не залежних від їх волі обставин , а саме, у зв`язку з тим , що були затримані співробітниками поліції.

Таким чином , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 намагалися викрасти кабелі зв`язку , які належать ПАТ «Укртелеком» загальною вартістю 24 м. кабелю зв`язку 206 гривень 78 копійок .

Повторно , 12 липня 2017 року приблизно о 12.30 годині ОСОБА_8 проходив по вулиці Кізлярській в м. Кам`янське , де проходячи біля будинку № 13-а , у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна , керуючись корисливою метою та корисливими мотивами , діючи таємно , умисно , скориставшись відсутністю за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_10 , відкрив хвіртку , після чого проник до подвір`я домоволодіння будинку АДРЕСА_5 , звідки навмисно , таємно , із корисливих мотивів викрав майно , що належить потерпілому ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд , чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2145 гривень 00 копійок.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, думку обвинувачених, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні суспільно небезпечних діянь за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації їх дій, у апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою зміну вироку, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Одним із завдань кримінального провадження, яке визначено у ст. 2 КПК України, є застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду.

За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан кожного обвинуваченого, за власною ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Частиною 2 статті 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

Відповідно до п. 11 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996, науково - дослідницькі установи судової експертизи проводять судову експертизу у кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення за рахунок засобів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік на проведення судових експертиз.

У ч. 2 ст. 124 КПК визначено обов`язок стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням експертів, який реалізується в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.
При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Крім того, згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнуті ці витрати з кожного, враховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.

Як вбачається з матеріалів провадження Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ухвалюючи щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувальний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати у розмірі 1496, 80 гривень на користь держави слід стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині розподілу процесуальних витрат.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України, змінити в частині розподілу процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням експертизи №5828-16 від 16.12.2016 року та експертизи №12/4.2-1012 від 25.11.2016 року, по 748, 40 гривень з кожного.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4