233 № 233/1897/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406 від 13 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про арешт майна, посилаючись на те, що слідчим відділенням Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000406 від 13 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, 13.04.2020 до ЧЧ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що остання 13.04.2020, знаходячись в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин за допомогою кухонного ножа, спричинила тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний факт внесено до ЄРДР за № 0000406 від 13 квітня 2020 року за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13.04.2019 року слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_7 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, в передбаченому законом порядку було здійснено обшук затриманої особи - ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено: - джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору в яких остання перебувала під час вчинення нею кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 .

Відповідно ч.5 ст.237 КПК України виявлені під час оглядів предмети опечатано і вилучено до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Беручи до уваги, що джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору в яких ОСОБА_5 перебувала під час вчинення нею кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , що належать останній, мають суттєве значення речових доказів по кримінальному провадженню, так як вони носять на собі сліди кримінального правопорушення, мають доказове значення для встановлення об`єктивної істини при розслідування зазначеного кримінального правопорушення та з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення просив накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане майно з метою збереження його як речового доказу, з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення та тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебувають вказана річ відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Прокурор, власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явилися, про день та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином, що відповідно до ст. 172 КПК України не є перешкодою у розгляді клопотання.

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000406 від 13 квітня 2020 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно, зокрема, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, з метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено підстави необхідності накладення арешту на вилучене майно, тому, вважаю, що клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000406 від 13 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на майно, яке було вилучено: - 13.04.2019 слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_7 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, при проведенні в передбаченому законом порядку обшуку затриманої особи - ОСОБА_5 , а саме - джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору в яких остання перебувала під час вчинення нею кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , яке знаходиться в Костянтинівському ВП по вул.Злагоди 2 м.Костянтинівка, з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення та тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказана річ відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, оскільки останне має суттєве значення речового доказу по кримінальному провадженню та носить на собі сліди та ознаки кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000406 від 13 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на: майно, яке було вилучено - 13.04.2019 слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_7 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, при проведенні в передбаченому законом порядку обшуку затриманої особи - ОСОБА_5 , а саме - джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору в яких остання перебувала під час вчинення нею кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , яке знаходиться в Костянтинівському ВП по вул.Злагоди 2 м.Костянтинівка Донецької області, з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення та тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказана річ відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, оскільки останнє має суттєве значення речового доказу по кримінальному провадженню та носить на собі сліди та ознаки кримінального правопорушення.

Вищевказане арештоване майно зберігати за адресою АДРЕСА_2 (Костянтинівський ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області).

Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_4 , власнику майна ОСОБА_5 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1