Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1368/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000265 від 19.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене майно - полімерну ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 19.03.2020 року за ч.2 ст. 307 КК України. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що твердження суду про те, що вилучені об`єкти відноситься до наркотичних засобів, вільний обіг яких заборонено, а тому відсутні підстави для накладення на них арешту, є помилковим, оскільки на даний час відсутні експертні дані про їх склад. Вказує, що вилучене майно є доказом злочину та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому воно підлягає арешту.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 18.03.2020 року о 10:03 год. до чергової частини Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від чергового ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)» про те, що 18.03.2020 року близько 10 год. до ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)» за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Б. Шосе, 4 надійшла посилка через кур`єра ТОВ «Нова Пошта» від гр. ОСОБА_9 для засудженого ОСОБА_10 , в ході огляду якої було виявлено полімерну ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною зовні схожу на наркотичний засіб.

По даному факту 19 березня 2020 року слідчим відділенням Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000265 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В період часу з 11:01 год по 12:05 год. під час проведення огляду місця події проведеного в приміщенні короткострокових побачень ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)» за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Б. Шосе, 4 було виявлено полімерну ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною, яку упаковано згідно правил пакування та вилучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні, які тимчасово зберігаються в Коростенському ВП ГУНП в Житомирській області.

З метою недопущення зіпсування, знищення вищевказаного майна слідчий клопотав про накладення на нього арешту.

Враховуючи, що клопотання не містить обґрунтування того, що існують ризики зникнення чи знищення майна, яке не має законного власника (володільця), якому може бути повернуто, а також зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для накладення арешту на майно є його відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що дані по вказаному в клопотанні факту 19.03.2020 року СВ Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Постановою слідчого від 19.03.2020 року полімерну ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною та 2 змиви на марлевий тампон зроблені з полімерної ємності визнано речовими доказами.

Згідно клопотання слідчого полімерна ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною має значення для досудового розслідування, оскільки є доказом злочину та містить на собі його сліди.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого послався на те, що клопотання не містить обґрунтування того, що існують ризики зникнення чи знищення майна, яке не має законного власника (володільця), якому може бути повернуто, а також зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що оскільки, вільний обіг наркотичних засобів заборонено, тому наркотичні засоби не можуть мати законного власника чи володільця.

Колегія суддів вважає висновки слідчого судді помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вказане в клопотанні слідчого вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

Постановою слідчого від 19.03.2020 року полімерну ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною та 2 змиви на марлевий тампон зроблені з полімерної ємності визнано речовими доказами.

Зазначене тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки містить на собі сліди злочину, а також відповідно ч.1 ст.170 КПК України є доказом злочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відсутність ризиків зникнення чи знищення майна не може являтися безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям речових доказів та є доказом вчинення злочину.

Висновок слідчого судді про те, що вільний обіг наркотичних засобів заборонено, а тому наркотичні засоби не можуть мати законного власника чи володільця, є помилковим, оскільки в матеріалах клопотання відсутні експертні дані про належність кристалічної речовини білого кольору до наркотичних засобів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Враховуючи, що прокурором при апеляційному розгляді наведено достатньо підстав для арешту зазначеного майна, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, те, що арешт майна необхідний з метою проведення експертиз, колегія суддів дійшла висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000265 від 19.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 задовольнити.

Накласти арешт на полімерну ємність синьо-білого кольору з кристалоподібною білою речовиною, яку вилучено під час огляду місця події 18.03.2020р. в приміщенні короткострокових побачень ДУ «Коростенська ВК №71» в м.Коростень вул.Б.Шосе,4, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 19.03.2020 року за ч.2 ст.307 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: