КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1201/2020 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 304 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «РИЖКОФФ» арбітражного керуючого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 січня 2020 року ліквідатору ТОВ «РИЖКОФФ» - арбітражному керуючому ОСОБА_7 відмовлено в поновленні пропущеного процесуального строку на подачу скарги, а його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України (далі - ГСУФР ДФС України), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії, повернуто на підставі п. З ч. 2 ст. 304 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана до суду з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та відсутні підстави для його поновлення.

В апеляційній скарзі ліквідатор ТОВ «РИЖКОФФ» - арбітражний керуючий ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ГСУФР ДФС України щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР, зобов`язати посадових осіб ГСУФР ДФС України внести відповідні дані до ЄРДР за ст. 219 КК України та провести належне досудове розслідування за фактами, які містяться в повідомленні від 05 грудня 2019 року № 1014.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що 05 грудня 2019 року на адресу ГСУФР ДФС України він направив повідомлення про факти порушення законності, відомості про які в порядку ст. 214 КПК України підлягали внесенню до ЄРДР з подальшим проведенням досудового розслідування. 04 січня 2020 року від ГСУФР ДФС він отримав листа з інформацією про направлення повідомлення про кримінальні правопорушення до Офісу великих платників податків ДФС СУФР, тобто про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що строк подання до суду скарги на бездіяльність він не пропустив, оскільки про невиконання вимог ст. 214 КПК України та прийняте рішення про відмову у

внесенні відомостей до ЄРДР дізнався 04 січня 2020 року, отримавши відповідне повідомлення, а скаргу подав до суду 09 січня 2020 року, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України. Отже слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що скарга подана після закінчення строку оскарження та підлягає поверненню.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув і направив клопотання з проханням розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, який також повідомив, що прокуратурою Дніпропетровської області 10 лютого 2020 року за повідомленням ОСОБА_7 аналогічного, як і в цьому провадженні змісту, внесені відомості до ЄРДР за № 0000102 та здійснюється досудове розслідування, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

А тому перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР розпочинається по закінченню 24 годин після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані заявником, потерпілим чи його представником або законним представником протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Разом із цим, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України підлягає поновленню за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

При цьому поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною 1 зазначеної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05 грудня 2019 року ліквідатор ТОВ «РИЖКОФФ» - арбітражний керуючий ОСОБА_7 направив на адресу ГСУФР ДФС України повідомлення про факти порушення законодавства, в якому просив внести відповідні відомості до ЄРДР та організувати досудове розслідування за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 219, 358, 364-1 КК України, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Указане повідомлення отримане 16 грудня 2019 року та зареєстроване за вх. № 40831/6.

04 січня 2020 року, тобто за межами процесуального строку оскарження, який виходячи з положень ч. 1 ст. 304 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 214 КПК

України, сплинув 27 грудня 2019 року, ОСОБА_7 направив до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність посадових осіб ГСУФР ДФС України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, в якій також порушив питання про поновлення строку подання скарги, але безпосередньо у скарзі зазначив, що такий процесуальний строк не порушений, або є підстави для його поновлення, оскільки про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, тобто про прийняте рішення з цього приводу йому стало відомо 04 січня 2020 року.

До скарги, серед іншого, ОСОБА_7 долучив лист за підписом посадової особи ГСУФР ДФС України, за змістом якого звернення арбітражного керуючого ТОВ «РИЖКОФФ» ОСОБА_7 від 05 грудня 2019 року № 02-02-49/1014 направлено за належністю до Офісу великих платників податків ДФС.

Слідчий суддя не визнав причини пропуску ОСОБА_7 строку оскарження бездіяльності уповноваженої особи ГСУФР ДФС України поважними, і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки вважає, що причин, які б дійсно перешкодили заявнику в межах визначеного законом строку оскаржити указану бездіяльність, яка розпочалася після закінчення строку, визначеного в ст. 214 КПК України для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 у скарзі не указав, отже слідчий суддя дійшов правильного висновку про необґрунтованість клопотання про поновлення процесуального строку оскарження бездіяльності, а тому на законних підставах повернув скаргу особі, яка її подала.

Доводи апелянта щодо дотримання ним процесуального строку оскарження бездіяльності є безпідставними, оскільки кримінальний процесуальний закон визначає початок строку оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з моменту вчинення бездіяльності, а не з часу отримання будь-якої відповіді про не вчинення певних дій.

До того ж виключно та обставина, що про бездіяльність ОСОБА_7 фактично дізнався лише 04 січня 2020 року, не є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, за відсутності об`єктивних даних про наявні перешкоди для виконання заявником процесуальних дії у межах встановленого законом проміжку часу.

При цьому лист посадової особи ГСУФР ДФС України про направлення повідомлення про кримінальні правопорушення від 05 грудня 2019 року № 02-02-49/1014 іншому органу, на який посилається ОСОБА_7 , не є процесуальним рішенням у формі постанови, отже доводи заявника про те, що строк подання скарги до слідчого судді почався з дня отримання такого листа не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала від 10 січня 2020 року слідчим суддею постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому апеляційна скарга ліквідатора ТОВ «РИЖКОФФ» - арбітражного керуючого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «РИЖКОФФ» арбітражного керуючого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 січня 2020 року, якою ліквідатору ТОВ «РИЖКОФФ» арбітражному керуючому ОСОБА_7 відмовлено в поновленні пропущеного процесуального строку на подачу скарги, а скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ГСУФР ДФС України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4