Справа № 567/233/20
У Х В А Л А

12.06.2020м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

володільця майна ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

слідчого Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000080

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21.02.2020 на автомобіль марки "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , яким користується ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання вказує, що даний арешт був накладений у зв`язку з тим, що вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є речовими доказами у кримінальному провадженні 0000080 від 18.02.2020 року, яке розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Посилається на те, що на даний час у нього наявне дійсне свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 та державні номерні знаки республіки Польща FSL73SY, які відповідають номеру кузова НОМЕР_3 автомобіля «Volkswagen Polo», а тому вважає що підстави для подальшого арешту майна відсутні.
Враховуючи наведені обставини, просить скасувати арешт на автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , синього кольору та свідоцтво про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, накладений згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2020 року та надати для ОСОБА_3 , право розпорядження та користування вказаним майном.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник клопотання в частині скасування арешту, накладеного на автомобіль «Volkswagen Polo», підтримали, з підстав зазначених в клопотанні та просять його задоволити. Водночас, відмовились від клопотання частині скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 та його представник додатково пояснили, що автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , синього кольору, він придбав в м.Одеса близького трьох років тому, однак не переоформив його в сервісному центрі і не звіряв номер кузова з номером техпаспорта. Після накладення слідчим суддею арешту на автомобіль згідно ухвали суду від 21 лютого 2020 року, ОСОБА_3 віднайшов контакти особи, яка йому продавала автомобіль, та зателефонував до даної особи. На даний дзвінок від невідомого чоловіка він отримав інформацію, що на справді автомобіль «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , не має української реєстрації, а зареєстрований у Республіка Польща, та запитав ОСОБА_3 де він проживає з метою передачі йому свідоцтва про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 та державного номерного знаку республіки Польща НОМЕР_6 . В подальшому, через декілька днів, при зустрічі у м.Рівне чоловік віддав ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 та державні номерні знаки республіки Польща НОМЕР_6 . На підтвердження вказаних обставин надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
У зв`язку із тим, що наявне дійсне свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 та державні номерні знаки республіки Польща FSL73SY, які відповідають номеру кузова НОМЕР_3 автомобіля «Volkswagen Polo», вважає, що наявні підстави для часткового скасування арешту майна.
Слідчий Острозького ВП ГУНП в Рівненській області в судовому засіданні при вирішенні зазначеного клопотання поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000080 від 18.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 18.02.2020 надійшло повідомлення начальника СРПП №4 Острозького ВП про те, що 18.02.2020 близько 12:55 год. на вул.Валова в м.Острог Рівненської області, нарядом ГРПП було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 і при перевірці документів на вказаний автомобіль та перевірці вказаного автомобіля через базу даних реєстрації транспортних засобів було встановлено, що VIN-код на вказаному транспортному засобі та інформації зазначеній у свідоцтві про реєстрацію вказаного транспортного засобу не відповідають інформації, яка зазначена в базі даних про реєстрацію вказаного автомобіля.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що доводи володільця майна не спростовують тих обставин, на підставі яких був накладений арешт, виходячи з наступного.

Метою забезпечення кримінального провадження є, зокрема, збереження речових доказів по кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою від 21.02.2020 накладено арешт, автомобіль марки "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , синього кольору, що належить ОСОБА_6 , встановивши заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі за її дорученням, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом, до скасування його арешту у встановленому законом порядку, та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_5 .

В даній ухвалі зазначено, що арешт вилученого майна має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тому є необхідність його збереження як речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказаний транспортний засіб сам по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, даний автомобіль є доказом злочину, відповідає критеріям ст.98, 167 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту на зазначений автомобіль слугувала необхідність забезпечення проведення експертизи предметом дослідження якої є вищевказаний автомобіль.

Разом з тим за період проведення досудового розслідування та з часу накладення арешту на автомобіль "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 - 21.02.2020, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути даний автомобіль, встановити достовірно чи дійсно в ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності вилучити такі сліди або інші відомості та ініціювати проведення експертизи.

Окрім того, слідчим суддею враховується, що на даний час у кримінальному провадженні №0000080 підозру ні ОСОБА_3 , ні будь-яким іншим особам не пред`явлено.

Водночас, ОСОБА_3 посилається на наявність дійсного свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, як на підставу для часткового скасування арешту майна.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Volkswagen Polo", номер кузова НОМЕР_3 , серії НОМЕР_2 вбачається, що вказаний автомобіль зареєстрований за державним номерним знаком республіки Польща НОМЕР_6 , співвласником даного автомобіля зазначений ОСОБА_7 .
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту в частині заборони розпорядження ним та його відчуження відпала потреба. При цьому обставини наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення в даному випадку підлягають встановленню в ході досудового розслідування.

Разом з тим, слідчим не наведено обґрунтувань необхідності проведення із вказаним автомобілем інших слідчих дій станом на даний час.

За вказаних обставин, подальше утримання транспортного засобу під арештом в межах позбавлення володільця можливості користуватись ним є недоцільним, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського Суду (у справах «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації»), судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони власнику чи іншій особі користуватися арештованим автомобілем, відпала потреба, беручи до уваги, що накладений арешт на автомобіль в цій частині не дає змогу ОСОБА_3 реалізувати в повній мірі свої права як співвласника майна, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання та скасувати арешт автомобіля марки "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користуватися ним, що надасть можливість володільцю право на користування цим автомобілем, і таке рішення у даному випадку, буде відповідати загальним завданням та заходам кримінального провадження, що стосується співрозмірності та розумності обмеження права власності особи на майно у кримінальному провадженні згідно закону.

При цьому слідчий суддя вважає, що з метою збереження вказаного транспортного засобу та забезпечення усунення перешкод подальшого розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому, клопотання в частині скасування арешту із забороною його відчуження та розпорядження ним задоволенню не підлягає.

Також слідчий суддя враховує, що кінцеве рішення в рамках кримінального провадження на даний час не прийняте, досудове розслідування кримінального провадження триває, свідоцтво про реєстрацію автомобіля визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, а слідчим суддею не було встановлено, що потреба в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала, а також враховуючи відмову заявника від клопотання в цій частині, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу задоволенню не підлягає.

Водночас слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000080, накладеного на автомобіль марки "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 задоволити частково.

Скасувати частково арешт автомобіля марки "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , шляхом скасування заборони позбавлення права власнику чи іншій особі за його дорученням користування ним, без скасування заборони на його відчуження та розпорядження.

Транспортний засіб - автомобіль марки "Volkswagen Polo", номер кузова НОМЕР_3 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1