Справа № 944/627/20
Провадження №1-кс/944/51/20
20.02.2020 рокум.Яворів
В судове засідання ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, ОСОБА_3 подала заяву про розгляд скарги без її участі та просила скаргу задовольнити.
В судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився, на адресу суду скерував заяву, відповідно до якої просить розгляд скарги проводити у його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Копія постанови отримана скаржником 23.01.2020 року, скарга скерована поштою на адресу суду 29.01.2020 року, таким чином дана скарга подана в строк, передбачений ст. 304 КПК України.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 оскаржує постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, оскільки слідчий не провів необхідних слідчих (розшукових) дій для з`ясування обставин провадження.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону рішення слідчого судді повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження, дослідження і оцінки слідчим, прокурором доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.
Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абзацом 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.
У постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на ст.ст. 91, 92, 215 КПК України, зазначає, що слідчим було проведено всім можливі слідчі дії спрямовані на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення. В результаті слідчий дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився.
В порушення ч. 5 ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження не містить належного обгрунтування та мотивів закриття кримінального провадження з посиланням на отримані під час розслідування докази, в ній не зазначено, які слідчі (розшукові) дії проводились під час розслідування та які наслідки цих дій.
При цьому слідчому необхідно здійснити належне досудове розслідування, вжити заходів забезпечення кримінального провадження та перевірити, чи відповідають дійсності всі обставини справи, зокрема, провести одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , дослідити кому належать банківські рахунки, на які перераховував кошти потерпілий ОСОБА_4 .
Таким чином, в судовому засіданні достовірно з`ясовано, що без проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій у слідчого не було підстави закінчувати досудове розслідування, зокрема і закривати його на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Так, поза увагою слідчого залишилось те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Проте слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим своїх обов`язків порушує права заявника.
З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 219 КПК України є необгрунтованим.
Вимоги ст.ст. 219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.
У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не дано оцінку доказам, в тому числі й тим, на які покликається заявник.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_5 від 30.07.2019 року підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно та без проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.
Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,
Скаргу задовольнити.
Ухвала остаточна в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1