ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/610/20
Провадження №1-кп/477/174/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1червня 2020 м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

у підготовчому судовому засіданні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000265 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою,

-у вчинені злочинів, передбачених с.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України,
ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2020 року до суду надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за №0000265 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.
07 квітня 2020 року судом вирішене питання про призначення підготовчого судового засідання, яке 05.05.2020 року не відбулось.
В підготовчому судовому засіданні 01 червня 2020 року від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з передачею на поруки.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.3 КПК, судове провадження включає в себе, в тому числі, підготовче судове провадження. Отже, суд вважає, що розгляд даного клопотання можливий на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння за наступних обставин. 09.03.2020 року біля 10 години за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_5 відбулась сварка, під час якої ОСОБА_5 грубо виражався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини.

В той же день, 09.03.2020 року, ОСОБА_4 , знаходячись за вище вказаною адресою, з метою помсти ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення щодо неї тяжкого злочину із штучним створенням доказів обвинувачення, з метою помсти, достовірно знаючи, що відносно неї кримінальне правопорушення не вчинялось, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, о 13-03 годині повідомила оператору спецлінії «102» про вчинення відносно неї розбійного нападу її колишнім чоловіком ОСОБА_5 .

В подальшому, діючи умисно, ОСОБА_4 , зняла з себе ювелірні вироби, а саме: золоту каблучку та дві золоті сережки, і поклала їх в одну з кишень куртки ОСОБА_5 , яка на той час висіла в ванній кімнаті, тим самим штучно створивши докази обвинувачення відносно останнього.

Прибувши на місце події слідчо-оперативна група Вітовського відділення поліції Корабельного ВП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, а саме старший слідчий СВ Вітовського ВП ОСОБА_6 ознайомив ОСОБА_4 з положеннями ст.383 КК України щодо кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, прийняв від неї письмову заяву написану власноручно, завідомо неправдивого змісту, в якій вона зазначила, що просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який 09.03.2020 року близько 12 години із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я (приставив ніж до горла) та заволодів її золотою каблучкою та золотими сережками, тобто про вчинення відносно неї злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Вказана заява відповідно до наказу № 100 МВС України від 08.02.2019 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» була зареєстрована у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за № 1063 від 09.03.2020 року.
У подальшому, слідчим відділенням Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, відомості за вказаним у заяві ОСОБА_4 фактом, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), було внесено до ЄРДР за № 0000257 за ч.1 ст.187 КК України та розпочато досудове розслідування.
В ході досудового розслідування вище вказаного кримінального провадження встановлено, що розбійного нападу відносно ОСОБА_4 ніхто не скоював, та матеріальними цінностями ніхто не заволодівав, про що сама ОСОБА_4 зізналась та 10.03.2020 власноручно написала заяву, в якій зазначила, що завідомо неправдиву заяву про вчинений злочин вона написала з метою помсти своєму колишньому чоловікові ОСОБА_5 через те, що останній періодично вчиняв сімейні скандали та ображав її.
Дані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи в тяжкому злочині із штучним створенням доказів обвинувачення.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10.03.2020 в період часу з 09-10 год. по 09-40 годину, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що відносно неї кримінальне правопорушення не вчинялося, будучи попередженою про відповідальність щодо завідомо неправдивого показання потерпілим, згідно вимог ст. 384 КК України, маючи умисел на дачу завідомо неправдивих показань під час допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні N0000257, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, надала неправдиві показання уповноваженій службовій особі Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області - старшому слідчому слідчого ОСОБА_6 , про вчинення відносно неї її колишнім чоловіком ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. І ст. 187 КК України, при цьому штучно створивши докази обвинувачення, підкинувши свої сережки та каблучку в куртку ОСОБА_5 , яка знаходилась в ванній кімнаті.
Дані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині із штучним створенням доказів обвинувачення.
01 червня 2020 року до суду надійшло клопотання трудового колективу виробничого підрозділу служби пасажирських перевезень « Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв» про взяття на поруки обвинуваченої ОСОБА_4 , в якому трудовий колектив просить звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності та передати її на поруки трудовому колективу, яким щодо обвинуваченої будуть здійснюватися заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_4 нових злочинів, її перевиховання та виправлення.

Обвинувачена також подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання трудового колективу.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро розкаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Процесуальною умовою застосування ст. 47 КК України є наявність клопотання колективу підприємства, установи або організації про передачу особи на поруки.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності" підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Згідно п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Обвинувачена ОСОБА_4 на момент розгляду справи є працівником пасажирського вагонного депо станції Миколаїв.

Наявне клопотання зазначеного трудового колективу. Як вбачається з протоколу загальних зборів трудового колективу від 28 травня 2020 року, колектив клопоче перед судом про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , яка вчинила злочин, та просять передати її на поруки. Колектив зобов`язується здійснити заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_4 нових злочинів, а також своєчасно повідомляти про обставини, які перешкоджають виконанню виховної функції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про передачу обвинуваченої ОСОБА_4 на поруки, суд враховує особу обвинуваченої, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, вину визнала повністю, щиро покаялася у вчиненому, а також те, що колектив виробничого підрозділу служби пасажирських перевезень «Пасажирське вагонне депо Миколаїав» зобов`язався здійснити заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи це, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки колективу виробничого підрозділу служби пасажирських перевезень «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв»

Керуючись ст.ст. 287-288 КПК України, ст. 47 КК України,

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.383, ч.2 ст. 384 КК України у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу виробничого підрозділу служби пасажирських перевезень «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв» якщо вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження № 0000265 за ч. 2 ст.383, ч.2 ст. 384 КК України по обвинуваченню ОСОБА_4 - закрити.

Повідомити трудовому колективу виробничого підрозділу служби пасажирських перевезень «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв» про передачу їм ОСОБА_4 на поруки та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення нею умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України вона буде притягнута до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст.383, ч.2 ст. 384 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу виробничого підрозділу служби пасажирських перевезень «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв», що відповідно до ч. 1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу, вона не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1