Ухвала
Іменем України
02 січня 2020 р.

м. Київ
справа № 428/4337/18

провадження № 51 - 5296 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 березня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року,
установив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 березня 2019 року та ухвали Луганського апеляційного суду від 23 вересня 2019 рокуу касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали від 12 грудня 2019 року засуджений ОСОБА_4 звернувся з заявою, в якій просив пом`якшити міру покарання.
Проте, як убачається зі змісту заяви, вимог ст. 427 КПК України засудженим не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто. Зокрема, у касаційній скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування судових рішень з підстав, передбачених ст. 438 КПК України.
По суті, засудженим оспорюється однобічність та неповнота судового розгляду, що згідно з положеннями ст. ст. 412-414 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Тобто, обґрунтовуючи незаконність судових рішень, засуджений дає свій аналіз та викладає свої міркування щодо правильності, повноти проведення судового розгляду, просить доказам у кримінальному провадженні дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, при цьому конкретні порушення закону, допущені судами, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни вказаних судових рішень, не наводить.
Крім того, у прохальній частині касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскаржуючи також вирок місцевого суду, не ставить питання про його зміну чи скасування.
Однак, вимоги засудженого, викладені в прохальній частині касаційної скарги, суперечать положенням ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3