В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у режимі відеоконференції між Дніпровським районним судом м. Києва та Державною установою «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України відкрите судове засідання в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008215 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юнокомунарівська, Донецької обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

-21.05.2004 року Яготинським районним судом Київської області за ч.1ст.309 КК України до 2 років позбавлення, звільнений, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України, від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік;

-01.11.2004 року Яготинським районним судом Київської області за ч.3ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення, звільнений 23.02.2007 року з Житомирської виправної колонії (№4) умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 5 днів;

-01.11.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-11.01.2011 року Солом?янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.09.2013 року з Бучанської виправної колонії Київської області (№85) умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 7 днів;

-13.06.2014 року Яготинським районним судом Київської області за ч.1ст.309, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

-31.07.2014 року Солом?янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 06.10.2017 року з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області (№21) за відбуття строку покарання;

-02.06.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 30.09.2019 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території садового товариства на «Русанівських садах», вирішив незаконно проникнути до житлового будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що у будинку нікого немає, приклавши фізичних зусиль пошкодив та відчинив дерев?яне вікно, через яке незаконно без будь-якого дозволу проник до житлового будинку, що належить ОСОБА_5 , тим самим порушив недоторканість житла особи.

У подальшому, цього ж дня, приблизно о 07 годині 15 хвилин ОСОБА_3 був помічений у кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 свідком ОСОБА_6 та в подальшому затриманий працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що напередодні 30.09.2019 року ввечері він заліз до будинку АДРЕСА_2 , для того щоб переночувати, однак невдовзі був затриманий працівниками поліції.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла та кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів, обумовлений судимістю за ч.1 ст.309 КК України, вироком Яготинським районним судом Київської області від 13.06.2014 року.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1 700 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі - виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: