Номер провадження: 11-сс/813/882/20
Номер справи місцевого суду: 521/7965/20 1-кс/521/2605/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.05.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні №0000860, внесеному до ЄРДР 25.03.2020 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.05.2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 і був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні №0000860, внесеному до ЄРДР 25.03.2020 року.

Строк дії ухвали визначений до 22.06.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в яких вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню на підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 409, 410, 411 КПК України, з огляду на такі обставини:
- пред`явлена підозра ОСОБА_8 є часткового необґрунтованою, оскільки дії підозрюваного не відповідають кваліфікації злочину;
- прокурором не доведені заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки є виключно припущенням органу досудового розслідування;
- слідчий суддя при постановленні ухвали не врахував, що підозрюваний зі всією відповідальністю ставиться до ситуації, частково визнає вину, щиро розкаюється та має бажання відшкодувати потерпілому завдану моральну шкоду;
- не була доведена неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.05.2020 року, і постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , інший запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник вважав можливим розглядати апеляційну скаргу за відсутності підозрюваного, підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину при таких обставинах.
25.03.2020 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , рухаючись по вул. Героїв Крут у м. Одесі на автомобілі марки «Mercedes-Benz E240», н.з. НОМЕР_1 (польської реєстрації), за кермом якого перебував ОСОБА_11 , побачили ОСОБА_13 , який стояв біля будинку №54 по вул. Героїв Крут в м. Одесі. В цей час у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення ОСОБА_13 . Під`їхавши до потерпілого, вони вийшли з автомобіля та почали наносити ОСОБА_13 тілесні ушкодження, завдаючи удари руками по голові з метою обмеження можливості чинити їм опір, після чого незаконно викрали потерпілого, примусово посадивши його до салону автомобіля на заднє пасажирське сидіння.
Перебуваючи в автомобілі з потерпілим та рухаючись по м. Одесі, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснювали на ОСОБА_13 психологічний та фізичний тиск, який виразився у завданні потерпілому ударів та погрозах застосування предмета, зовні схожого на ніж.
Надалі, приблизно о 16 годині, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , рухаючись у вищевказаному автомобілі з потерпілим ОСОБА_13 по вул. Довгій у м. Одесі, були затримані працівниками правоохоронних органів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме протоколом огляду місця події, від 25.03.2020 року та вилученими в ході огляду речовими доказами, показаннями потерпілого ОСОБА_13 , поясненнями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколами проведення слідчих експериментів та іншими матеріалами і їх сукупності.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги захисника про часткову необґрунтованість підозри апеляційний суд вважає передчасними, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, у ньому триває процес збирання доказів, тому відповідні твердження підлягають перевірці в ході подальшого досудового розслідування.
Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, апеляційний суд при перегляді оскарженої ухвали слідчого судді лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, раніше судимий, а також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 разі визнання його винуватим.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи оскарженої ухвали відносно існування ризику незаконного впливу на свідків і потерпілого, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані, а від законного представника потерпілого надходили заяви про здійснення погроз.
Апеляційний суд погоджується також з зазначеним в ухвалі даними про існування ризику того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є особою, яка раніше неодноразово судима, не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.
Таким чином, на думку апеляційного суду, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення злочину, вмотивовано дійшов до висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання, врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, що продовження строку тримання під вартою є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.
Доводи сторони захисту відносно того, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з цивільною дружиною та виховує з нею дитину, позитивно характеризується, у зв`язку з чим заявлені у кримінальному провадженні ризики відсутні, апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність вказаних факторів не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування стироку тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.05.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні №0000860, внесеному до ЄРДР 25.03.2020 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4