1Справа № 335/9191/17 1-кп/335/68/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0002503 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Запоріжжя, громадянина України, що має середню освіту, тимчасово не працевлаштованому, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2017 року, приблизно о 10 годин 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав здійснювати рух заднім ходом по проїзній частині дворового проїзду вул. Правди, рухаючись з боку будинку № 1 в напрямку будинку № 3 в м. Запоріжжі.

В цей же час пішохід ОСОБА_6 здійснювала рух по проїзній частині дворового проїзду в попутному із водієм ОСОБА_5 напрямку, позаду нього.

Водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» не переконався в безпеці своїх дії та діючи в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, де вказано: «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб» здійснюючи рух заднім ходом за допомогою до сторонніх осіб не звернувся, в результаті чого допустив наїзд задньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1663-мд від 24.07.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді:

?компресійно-осколкового перелому тіла 1 хребця поперекового відділу хребта з порушенням цілісності просвіту хребтового каналу і пролабуванням кісткових фрагментів в просвіт хребтового каналу і компремацією інтракраніальних структур та поширенням перелому на праву дужку, імпресійно-компресійного перелому тіла 12 хребця грудного відділу хребта в області краніальної замикаючої пластини кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що не є ненебезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день;

?підшкірної гематоми в потиличній ділянці зліва, саден обличчя, голови (більш точна локалізація не вказана) (згідно представленої медичної документації) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Порушення водієм ОСОБА_5 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-397 від 14.07.2017 року, вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що повністю підтверджує фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.

Разом з цим, враховуючи наявність у діях обвинуваченого грубої необережності, про що свідчать порушення ним пунктів 10.1,10.9 Правил дорожнього руху України з урахуванням мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, суспільної небезпеки скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом в межах санкції статті.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Згідно вимог статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні виплати на залучення експерта.
Враховуючи, що в кримінальному провадженні проводились судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №9-397 від 14.07.2017 року вартістю 790 гривень 96 копійок, судова експертиза за експертним напрямком дослідження лакофарбових матеріалів та покриттів №6-284 від 28.07.2017 року вартістю 989,60 гривень, то ці кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №9-397 від 14.07.2017 року у сумі 790 гривень 96 копійок, судової експертизи за експертним напрямком дослідження лакофарбових матеріалів та покриттів №6-284 від 28.07.2017 року у сумі 989 гривень 60 копійок.
Речові докази картонна коробка з речами потерпілої ОСОБА_6 , передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілій.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1