гСправа № 358/1749/19 Провадження № 1-кс/358/90/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 18 лютого 2020 року звернулася до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 25.11.2019 про закриття кримінального правопорушення в кримінальному провадженні №0000379, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_3 посилається на те, що ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 20.11.2020 року було задоволено її скаргу на бездіяльність посадових осіб Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області та зобов`язано слідчого або інших уповноважених осіб даного відділення поліції внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за моєю заявою від 07.11.2019 року про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді слідчий СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 22.11.2019 року вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, за №0000419 і об`єднав дане кримінальне провадження з кримінальним провадженням №0000379 від 25.10.2019 року, після чого, не провівши жодної слідчої дії, у тому числі, не допитавши її, як потерпілу про обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені у її заяві від 07.11.2019 року, 25.11.2019 року виніс постанову про закриття кримінального правопорушення в кримінальному провадженні.

На переконання заявника, зміст винесеної слідчим постанови не узгоджується з вимогами ст. 284 КПК України, згідно з якими, у разі наявності підстав для закриття кримінального провадження, слідчий має прийняти постанову про закриття кримінального провадження, а не постанову про закриття кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.

Зазначені у постанові мотиви її прийняття з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, тобто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, є суперечливими і такими, що не узгоджуються між собою.

Зокрема, в одній частині постанови слідчий вказує на відсутність факту відкритого заволодіння майном, а в іншій - на відсутність суб`єктивної сторони злочину та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Також, зі змісту постанови вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співмешканцями ОСОБА_7 , а тому незрозуміло, на підставі яких даних слідчий прийшов до висновку, що ці свідки не є зацікавленими особами і їх показання спростовують її показання та показання її дочки ОСОБА_8 , про вчинення кримінального правопорушення.

Висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, фактично ґрунтується лише на показаннях ОСОБА_7 . При цьому, незважаючи на наявність розбіжностей у її показаннях, показаннях її дочки та показаннях ОСОБА_7 щодо обставин відкритого викрадення належного їй майна, їх одночасний допит слідчим не проводився.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлялася належним чином. В своїй скарзі просила розглянути скаргу за її відсутності.

Слідчий ОСОБА_4 подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, зважаючи на вказані положення кримінального процесуального закону, та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

В оскаржуваній постанові мотиви закриття кримінального правопорушення у кримінальному провадженні слідчий поліції обґрунтував тим, що проведеним досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що факт відкритого заволодіння майном, а саме хрестиком з метолу жовтого кольору відсутній. Оскільки надані докази потерпілою ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_8 , яка є зацікавленою особою, спростовуються другими доказами а саме, показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 і показами ОСОБА_7 . Крім цього в той час як потерпіла вказує, відкрито викрали хрестик, була темна пора доби і вона не могла бачити, що хрестик взяла ОСОБА_7 . В ході досудового розслідування встановлено, що хрестик ОСОБА_3 втратила під час бійки, яка відбулась 21.09.2019 року близько 19.00 год. за адресою вул. Сиволапа, 6, с. Дибинці, Богуславського району та по даному факту проводиться розслідування.

Враховуючи, що обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, є наявність суб`єктивної сторони злочину, яка виражається в наявності прямого умислу на заволодіння чужим майном і корисливого мотиву та те, що вході розслідування проведено всі можливі слідчі дії, під час яких не встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, і як наслідок, оголосити підозру у його вчиненні, слідчий 25.11.2019 виніс постанову про закриття кримінального правопорушення в кримінальному провадженні №0000379, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних прав є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим відповідної мотивованої постанови.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000379, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилається потерпіла ОСОБА_3 в своїй заяві від 07.11.2019 слідчим поліції проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

Так, на виконання ухвали слідчого судді від 20.11.2019 слідчий СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 22.11.2019 року вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 07.11.2019 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, за №0000419 та об`єднав дане кримінальне провадження з кримінальним провадженням №0000379 від 25.10.2019 року.

Після внесення відомостей до ЄРДР 22.11.2019, потерпіла ОСОБА_3 про обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені у її заяві від 07.11.2019 року, не була допитана, але 19.11.2019 слідчий допитав потерпілу ОСОБА_3 щодо обставин спричинення їй тілесних ушкоджень, що мало місце 21.09.2019, та саме на ці показання послався обгрунтовуючи оскаржувану постанову.

Також, зі змісту постанови вбачається, що 23.11.2019 по справі були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , показання яких мають розбіжності із показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Частиною дев`ятою ст. 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, а тому для з`ясування розбіжностей у показаннях потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доцільно було провести одночасний допит цих осіб.

Щодо змісту винесеної слідчим постанови, то рішення слідчого не узгоджується з вимогами ст. 284 КПК України, згідно з якими, у разі наявності підстав для закриття кримінального провадження, слідчий має прийняти постанову про закриття кримінального провадження, а не постанову про закриття кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.

Зазначені у постанові мотиви її прийняття з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, тобто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, є суперечливими і такими, що не узгоджуються між собою. Зокрема, в абзаці 6 мотивувальної частини постанови слідчий вказує на відсутність факту відкритого заволодіння майном, а в абзаці 7 - на відсутність суб`єктивної сторони злочину та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Щодо необхідності проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні №0000379 свідчать вказівки прокурора від 30.01.2020.

Таким чином, слідчий поліції в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального правопорушення у кримінальному провадженні задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 25 листопада 2019 року про закриття кримінального правопорушення в кримінальному провадженні №0000379, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1