Справа № 199/1227/20
ВИРОК
іменем України

10.06.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000088 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дзержинська, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а останні рази:

- 16.01.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.297, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

- 19.02.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 02.06.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території недіючого дитячого садку, розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця Котляревського, будинок № 2-А, в баку для сміття знайшов поліетиленовий пакет, в якому за зовнішніми ознаками був предмет схожий на запал від гранати. В цей час, у ОСОБА_4 , який для себе достовірно визначив, що вказаний предмет є вибуховим пристроєм, виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, 16.01.2020 приблизно о 15 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території вказаного недіючого дитячого садку, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 №576, залишив собі знайдений запал від гранати, який поклав у внутрішній карман одягненої на ньому куртки, та, таким чином придбав вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу, після чого направився зі знайденим запалом від гранати у напрямку проїзної частини по вулиці Котляревського в місті Дніпро, одночасно розпочавши його носіння без передбаченого законом дозволу.

16.01.2020 приблизно о 15 годині 55 хвилин, в районі будинку АДРЕСА_2 , відносно ОСОБА_4 , який продовжував реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, працівниками поліції в порядку ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», проведено поверхневу перевірку, під час якої встановили факт носіння запалу від гранати та викликали слідчо-оперативну групу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

16.01.2020 у період часу з 17 години 24 хвилини до 17 години 35 хвилин в районі будинку №4, розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця Котляревського, слідчим СВ АНД ВП ДВП проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 дістав із лівої внутрішньої кишені одягненої на ньому куртки та видав слідчому для огляду та вилучення предмет який є запалом від гранати типу УЗРГМ є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який використовується для спорядження ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 та відноситься до категорії вибухових пристроїв. Наданий на дослідження запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, придатний для виробництва вибуху.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місці та часу, викладених у обвинувальному акті, знайшов у баку для сміття поліетиленовий пакет, всередині якого знаходився запал від ручної гранати, який залишив собі та носив не маючи на це дозволу до вилучення поліцією.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-протоколом огляду місця події 16.01.2020 та фототаблицею до протоколу, з якого вбачається, що в період часу з 17 години 24 хвилин до 17 години 35 хвилини, біля будинку №4 по вулиці Котляревського в місті Дніпро, ОСОБА_4 для огляду надав слідчо-оперативній групі АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області вибуховий пристрій - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який він зберігав у лівій внутрішній кишені одягненої на ньому куртки;

-висновком експерта № 19/104-11/1/12 від 22.01.2020, що вилучений у ОСОБА_4 , предмет схожий на запал від гранати типу УЗРГМ є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який використовувався для спорядження ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, рг-42 та відноситься до категорії вибухових пристроїв. Наданий на дослідження запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, придатний для виробництва вибуху та визнаний речовим доказом.

Оцінюючи докази, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у придбанні та носінні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

ОСОБА_4 обвинувачується у умисному тяжкому кримінальному правопорушенні, який у теперішній час, у зв`язку з проведенням ООС на сході України, представляє підвищену суспільну небезпеку, оскільки незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими пристроями створює сприятливі умови для вчинення інших умисних злочинів з використанням зазначених предметів.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.297 КК України, вчинив новий умисний злочин - за ч.1 ст.263 КК України, що судом згідно ст.34, п.1 ч.1 ст.67 КК України визнається обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Під час судового розгляду судом встановлені обставини, що пом`якшують покарання та данні, які характеризують особу обвинуваченого: ОСОБА_4 свою провину визнав повністю; у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; обвинувачується тільки відносно одного складу злочину, від якого тяжких наслідків не настало; має постійне місце проживання; на обліку нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. Під час судового розгляду ОСОБА_4 щиро каявся, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи вище зазначене, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного та інших відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання із застосуванням вимоги ч.4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі яке наближене до мінімально можливого.

Застосовується ч.4 ст.70 КК України, призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань (оскільки за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку), та, до призначеного за цим вироком покарання, частково, у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, слід приєднати покарання, яке не відбуте засудженим за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 року, яким ОСОБА_4 було призначено покарання із застосуванням вимоги ч.1 ст.71 КК України та, таким чином, враховано вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2020 (за кримінальним провадженням №0000088 ОСОБА_4 скоїв злочин 16.01.2020 року, тобто до ухвалення судом зазначених вироків від 19.02.2020 та 02.06.2020 року).
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 1256,08 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, тобто, призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного за цим вироком покарання, частково, у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, приєднати покарання, яке не відбуте ОСОБА_4 за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 10.06.2020 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 перебування під вартою з 09.05.2020 по день набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 1256,08 гривень.

Речовий доказ - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, зберігати до набрання вироком законної сили та знищити відповідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Обвинувачений, прокурор мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1