ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/10347/19 (пр. № 1-кп/201/824/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002165, 0002325, 0002193, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 06 травня 1999 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 229-6, 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, з відстрочкою вироку строком на один рік. Штраф 170,00 гривень; 16 січня 2001 року вирком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15 квітня 2004 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 05 лютого 2009 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; 03 липня 2012 року вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік; 24 січня 2013 року вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначивши покарання у вигляді одного року двох місяців позбавлення волі; 22 липня 2014 року вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до покарання у вигляді трьох місяців арешту; 06 листопада 2014 року вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі; 30 січня 2015 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 04 березня 2015 року вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком від 30 січня 2015 року та призначено покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 30 березня 2015 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком від 30 січня 2015 року та призначено остаточне покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 07 жовтня 2019 року вирком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки; 24 грудня 2019 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі; 29 січня 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 20 серпня 2019 року об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи в парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка, за адресою: м. Дніпро, пл. Шевченка, 1, побачив на лавочці жіночу сумку з гаманцем чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 500,00 грн., двома купюрами по 200,00 грн., двома купюрами по 50,00 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , та які він визначив об`єктом свого злочинного посягання і в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Далі, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв своєю правою рукою з гаманця чорного кольору грошові кошти в розмірі 500,00 гривень, двома купюрами номіналом по 200,00 грн., двома купюрами номіналом по 50,00 грн., які поклав до своєї кишені одягнутих на ньому штанів. Після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 500,00 гривень.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 року № 796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу № 7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 15.05.2015 року № 280, 02 вересня 2019 року, в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись на території парку ім. «Т.Г. Шевченка», який розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Шевченка 1, на землі побачив поліетиленовий файл, відкривши який, виявив речовину рослинного походження, зеленого кольору, подрібнену, ззовні схожу на канабіс, після чого поклав знайдений файл в чоловічу сумку, яка була при ньому.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 03 вересня 2019 року близько 12 годині 00 хвилин, маючи повторний злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту, перебував біля будинку № 8 по вул. Олеся Гончара в м. Дніпро. В цей час до обвинуваченого ОСОБА_4 підійшли працівники поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та запитали, чи має він при собі речовини, вилучені з цивільного обігу. Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що він при собі незаконно зберігає наркотичну речовину «марихуана», яка знаходиться при ньому в поліетиленовому файлі, після чого обвинувачений ОСОБА_4 в присутності двох запрошених понятих, дістав зі своєї чоловічої сумки, яка була при ньому поліетиленовий файл в середині була речовина рослинного походження, зеленого кольору, подрібнена, ззовні схожу на канабіс та передав працівникам поліції.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 30 вересня 2019 року № 1/8.6/3585 надана на експертизу 18 вересня 2019 року речовина масою 38,2482 г вилучена (згідно ухвали про призначення експертизи) у обвинуваченого ОСОБА_4 , є наркотичним засобом - канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 35,1883 г.

3. 19 вересня 2019 року о 12 годині 00 хвилин оперуповноважений СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (надалі по тексту о/у СКП) старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , спільно з старшим оперуповноваженим СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_7 , приступили до виконання своїх службових обов`язків по несенню служби на території Соборного району м Дніпро.

Відповідно до функціональних обов`язків оперуповноваженого поліції, затверджених начальником Соборного ВП ДП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.01.2019 року, у службові обов`язки оперуповноважених поліції ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 :

п.1.1 Безпосередньо підпорядковуватись начальнику сектору СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській.

п.1.3 Здійснення превентивної діяльності, спрямованої на запобігання учинення правопорушень.

п. 1.6 Виявляти причини та умови, що сприяють учиненню правопорушень, уживати, в межах компетенції, заходів щодо їх усунення.

п.1.7 У випадках, передбачених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень, у тому числі - за порушення Правил дорожнього руху.

п.1.14 Попереджувати, виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати в межах своїх повноважень провадження у справах про адміністративні правопорушення.?

п.1.19 Здійснювати заходи щодо попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень, виявляти обставини, які призводять до їх учинення, і межах своїх повноважень вживає заходів, щодо усунення цих обставин. Взаємодія з працівниками сектору кримінальної поліції та слідчого відділення у попередженні та розкриті кримінальних правопорушень.

п.2.2. Перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що засвідчують їх особу, а також інші документи, необхідних для належного виконання покладених на поліцію завдань.

п.2.5 Доставляти до службових приміщень органу поліції і затримувати осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, якщо вичерпані інші заходи впливу.

п.2.6 Складати протокол про адміністративні правопорушення та складати адміністративні стягнення на громадян, які вчинили адміністративні правопорушення, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей та документів, застосовувати інші передбачені законодавством заходи забезпечення провадження у справах адміністративні правопорушення.

Таким чином, СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали право незалежно від власного місцезнаходження і часу, висувати вимоги і приймати рішення, обов`язкові до виконання всіма громадянами, та згідно примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади.

Так, 19 вересня 2019 року приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 12 по вул. Сірко в м. Дніпро та виконуючи свої службові обов`язки, по профілактиці та розкриттю злочинів на території Соборного району м. Дніпро, помітили обвинуваченого ОСОБА_4 , який своєю поведінкою викликав у них підозру. Зупинивши обвинуваченого ОСОБА_4 , оперуповноваженими СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено поверхневий огляд обвинуваченого ОСОБА_4 , під час якого у останнього виявлено наркотичну речовину рослинного походження.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» при виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином з метою вилучення виявленої у обвинуваченого ОСОБА_4 , наркотичної речовини на місце вчинення кримінального правопорушення було викликано слідчо-оперативну групу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка в подальшому, а саме о 12 годині 30 хвилини 19 вересня 2019 року, на підставі протоколу огляду місця події вилучила у обвинуваченого ОСОБА_4 наркотичну речовину рослинного походження, після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці, у нього виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі о/у СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 100 доларів США, що на 19 вересня 2019 року еквівалентно 2466,98 грн., за не вчинення ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 дій, щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Далі обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення нею в його інтересах дій, з використанням наданого їй службового становища, а саме: за не передачу і не реєстрацію первинних матеріалів вчинення кримінального правопорушення у Соборному ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, не внесенні відомостей до журналу єдиного обліку кримінальних правопорушень, звернувся до співробітника о/у СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 і надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, що станом на 19 вересня 2019 року еквівалентно 2466,98 грн.

Неправомірна вигода від обвинуваченого ОСОБА_4 , співробітником о/у СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , прийнята не була, після чого його злочинні дії були зафіксовані.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;

-у наданні неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення нею в інтересах того, хто пропонує, дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, кількості епізодів злочинної діяльності, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, неодноразово систематично притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні кримінальні правопорушення, при цьому, не працевлаштований та не має постійного доходу, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 29 січня 2020 року був засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, а також застосувавши спеціальну конфіскацію в порядку ст. 96-1 КК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року.

Речовий доказ спеціальний номерний пакет експертної служби № 1716254, в якому міститься наркотичний засіб канабіс, який зберігається у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 378) знищити.
Речовий доказ одна купюра номіналом 100 доларів США, серійний номер MF78042173D, відповідно до ст. 96-1 КК України конфіскувати в рахунок спеціальної конфіскації у власність держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи у розмірі 2 198 грн. (дві тисячі сто дев`яносто вісім гривень) 14 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1