Провадження № 11-кп/824/365/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, згідно ст.89 КК України,
- 13.04.2017 направлено кримінальне провадження до суду за ч.1 ст.185 КК України, рішення на час постановлення даного вироку не прийнято,
- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 у невстановлений органом досудового розслідування час та у невстановленому місці, вступив у попередню змову із невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення повторного викрадення чужого майна.
Так, 20 липня 2018 року о 15 годині 25 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував разом із невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на проникнення до квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою з метою повторного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за допомогою відмичок проникли до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали гіроборд «LikeBikeX10i» (flashyellow) в чохлі синьо-чорного кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 31 серпня 2018 року № 18487/18-53, становила 5 378 гривень, та чоловічу сумку чорного кольору. В подальшому, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, намагались покинути місце вчинення злочину, однак були помічені мешканкою вказаної квартири ОСОБА_9 .
Будучи викритими, усвідомлюючи відкритий характер вчинених дій, ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_9 , та разом з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, поспіхом залишив приміщення будинку, утримуючи при собі викрадену чоловічу сумку чорного кольору.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий власником викрадених речей ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на необґрунтованість вироку Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року просить його скасувати. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції у вироку не наведено достатньо доказів для визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що на переконання апелянта свідчить про необхідність скасування оскаржуваного вироку. Більш конкретного обґрунтування доводів щодо незаконності вироку суду першої інстанції апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, які підтримали подану апеляційні скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб поєднаному з проникненням у житло за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України підтверджуються детальними та послідовними показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що 20 липня 2018 року приблизно о 15 годині повертаючись до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_5 та відчинивши двері під`їзду, почув, крик ОСОБА_9 щодо необхідності затримати злодія, після цього двоє чоловіків почали тікати із їх під`їзду. Обвинуваченому ОСОБА_6 не вдалося втекти, оскільки його допоміг затримати ОСОБА_11 , а інша особа втекла. Вказав, що особисто намагався наздогнати останнього, але пробігши приблизно 400 метрів, повернувся до під`їзду. Потерпілий зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 мав при собі велику сумку через плече. Вже під час обшуку обвинуваченого працівниками поліції, в цій сумці було знайдено його сумку з документами на автомобіль, ключами від квартири і машини, та картками. Вказані речі були його особистим майном і до зазначених подій знаходились в помешканні.
Показаннями допитаної в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_9 , про те, що 20 липня 2018 року, повертаючись до дому, вона бачила, як двоє молодих людей, швидко прямували на сходах до виходу з під`їзду. Вказала, що зазначені особи мали при собі величезні сумки та несли гіроборд, який вона впізнала, оскільки ця річ належала ОСОБА_10 , і до цього часу знаходилась в коридорі квартири, де вона також проживала. Зазначила, що почала кричати, щоб затримали даних осіб. На другому поверсі вказані чоловіки кинули гіроборд. Вона самостійно намагалась їх затримати, проте не змогла. В подальшому ОСОБА_11 затримав обвинуваченого ОСОБА_6 , а інший чоловік втік. Їй відомо, що з квартири, окрім гіроборда, викрали сумку ОСОБА_10 , інші цінні речі були на місці.
Показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_11 , про те, що 20 липня 2018 року повертаючись до помешкання він побачив, як з під`їзду вибігають двоє чоловіків, ОСОБА_9 в цей час кричала, що потрібно затримати злочинців. Вказав, що особисто затримав обвинуваченого ОСОБА_6 , який при собі мав через плече сумку. Зазначена сумка весь час була у затриманого, в тому числі і на момент приїзду поліції. За іншим чоловіком побіг потерпілий ОСОБА_10 , однак йому не вдалося наздогнати утікача. Зазначив, що гіроборд, який належав потерпілому, бачив в під`їзді. Також, свідок ОСОБА_11 беззаперечно вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка була ним затримана в день вчинення злочину.
Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, безпосередньо сприймаючи їх показання під час судового засідання, обґрунтовано визнав їх допустимими та достовірними, оскільки вони є логічними, послідовними і такими, що узгоджуються між собою та з достатньою повнотою спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо відсутності доказів його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, показання наведених вище потерпілого та свідків повністю узгоджуються з іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які доповнюють один одного та в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Зокрема, судом першої інстанції досліджено, протокол прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20 липня 2018 року, відповідно доякого ОСОБА_9 повідомила про вчинення двома невідомими чоловіками крадіжки гіроборду та особистих речей з квартири АДРЕСА_4 .

Взято до уваги фактичні дані, що містяться в протоколі огляду місця події від 20 липня 2018 року, згідно яких, на час огляду під`їзду будинку АДРЕСА_2 , знаходився ОСОБА_6 , який при собі через плече мав сумку, а біля нього на сходах знаходився гіроборд в чохлі з тканини.
Дані протоколу огляду місця події від 20 липня 2018 року, згідно яких в квартирі АДРЕСА_4 , виявлено відсутність на своєму місці гіроборда та сумки з особистими речами, а також вилучено циліндричну частину механізму замка вхідних дверей.
Досліджено судом першої інстанції і протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 серпня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 20 липня 2018 року приблизно о 15 годині 25 хвилин, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , виносив гіроборд разом з іншою особою.
Взято до уваги і протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 серпня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 20 липня 2018 року намагалась викрасти його речі з квартири, та яку було затримано за адресою: АДРЕСА_2 .
Проаналізовано судом першої інстанції і дані протоколу проведення слідчого експерименту від 03 вересня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 33 розказала та показала обставини подій, свідком яких вона була.
Надано оцінку судом першої інстанції і протоколу затримання, згідно якого при особистому обшуку ОСОБА_6 у нього було виявлено сумку потерпілого.
Досліджено судом першої інстанції і висновок експерта № 8-3/1802 від 11 вересня 2018 року, згідно якого на внутрішніх поверхнях наданого на дослідження циліндрового механізму замка виявлено сліди дії знаряддя зламу, які залишені не ключем, а стороннім предметом по типу відмички.
Таким чином, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
З огляду на наведені докази суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_6 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недостатність доказів для визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, є безпідставними.
Також, суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив доводи обвинуваченого щодо непричетності його до вчиненого злочину та обґрунтовано розцінив обрану позицію обвинуваченого, як спосіб свого захисту від пред`явленого обвинувачення.
При перевірці матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено.
Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, даних про особу обвинуваченого, який, згідно ст.89 КК України, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, з яким колегія суддів погоджується.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду

Судді:

_______________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4