Справа № 634/1280/18
Провадження № 1-кп/634/56/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2020 рокусмт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Сахновщина Харківської області кримінальне провадження, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт Сахновщина Харківської області, громадянина України, офіційно не працюючого, проживає в цивільному шлюбі, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
На протязі липня 2018 року, точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 з дозволу ОСОБА_6 , таємно здійснив крадіжку виробів з чорного металу, а саме: чавунної плити пічного опалення, двох батарей опалення, шести металевих труб довжиною 1,5 м., діаметром 50 мм. та одну металеву трубу довжиною 3 м., діаметром 30 мм., що належали ОСОБА_4 , вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 22292 від 15.11.2018 складає 607,50 грн., чим спричинив останньому матеріальні збитки на суму 607,50 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 23 серпня 2018 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону торгової марки «Samsung», моделі «G532F Galaхy Рrime J2», чорного кольору, який залишив ОСОБА_7 на задньому сидінні автомобіля марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 23968 від 30.10.2018 складає 2999 грн., чим спричинив ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 2999 грн.

Також, в 20-х числах вересня 2018 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, з автомобіля марки УАЗ 452, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився поблизу території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки «Меga», вартість якої відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 25997 від 19.11.2018 становить 426,88 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 426,88 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину по пред`явленому обвинуваченню по факту крадіжки металевих труб та виробів з чорного металу з домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 визнав і пояснив, що в липні 2018 року у вечірній час він на запрошення ОСОБА_6 приїхав на автомобілі в домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_6 , але її дома не було, тоді він зайшов через незачинені двері у будинок де викрав чавунну плиту пічного опалення, дві батареї опалення, шість металевих труб довжиною 1,5 м., та одну металеву трубу довжиною 3 м.. Викрадене він продав як металобрухт, а виручені кошти витрачав на придбання продуктів харчування.
По епізоду крадіжки телефону у потерпілого ОСОБА_7 повідомив, що в серпні 2018 року він домовився з ОСОБА_7 поїхати в с. Огіївка . З цією метою вони на його автомобілі поїхали в зазначений населений пункт де відпочивали. ОСОБА_7 повідомив, що він загубив телефон, вони вдвох почали його шукати, не знайшовши телефон, повернулися додому. На наступний день ОСОБА_5 оглянув свій автомобіль і знайшов телефон але ОСОБА_7 про знахідку не повідомив, а на наступний день поїхав в м. Лозова, де здав вказаний телефон в ломбард, а гроші витратив на придбання продуктів харчування.
По епізоду крадіжки акумуляторної батареї у потерпілого ОСОБА_8 повідомив, що він в кінці вересня 2018 року, у вечірній час прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де з автомобіля УАЗ викрав акумуляторну батарею, яку на наступний день продав невідомій особі а гроші витратив на продукти харчування.
З показань ОСОБА_5 встановлено, що під час досудового розслідування та судового розгляду він показання дає добровільно, заходи фізичного чи психологічного примусу до нього співробітниками поліції не застосовувались.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що з початку липня 2018 року він надав належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для проживання ОСОБА_6 В серпня 2018 року він виявив відсутність в будинку чавунної плити пічного опалення, двох батарей опалення, шести металевих труб довжиною 1,5 м., та металевої трубу довжиною 3 м.. Про викрадене у нього майно він повідомив працівників поліції.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялись своєчасно та належним чином, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. До суду потерпілими надано заяви, в яких вони просять розглянути справу без їх участі.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у скоєні злочину та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та понесених процесуальних витрат. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам кримінального провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та кваліфікує його дії:
- по епізоду крадіжки металевих труб та виробів з чорного металу з домоволодіння ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- по епізоду крадіжки телефону у потерпілого ОСОБА_7 за ч. 2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
- по епізоду крадіжки акумуляторної батареї у потерпілого ОСОБА_8 за ч. 2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, проживає в цивільному шлюбі, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
Згідно ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 від 17.06.2020 року, згідно якої Сахновщинський районний сектор філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області вважає, що у обвинуваченого високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства лише за умови здійснення з боку органу пробації нагляду за засудженим.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно ст.12 КК України є умисними злочинами середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкцій ч. 1 та ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до абз.2 п.20 Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Суд враховує, що епізоди злочинної діяльності ОСОБА_5 по факту крадіжки телефону у потерпілого ОСОБА_7 та крадіжки акумуляторної батареї у потерпілого ОСОБА_8 охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 2 ст.185 КК України, тому за вказані злочини обвинуваченому може бути призначено лише одне покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, на підставі ч.1 ст.70 КК України необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_10 від реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 не надходило, а суд не вбачає підстав для його обрання.
Під час кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди. Так позивач ОСОБА_4 в позові вказав, що злочином йому було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 607 грн. 50 коп., яка складається з вартості викраденого майна. Моральна шкода в розмірі 5000 гривен полягає у моральних і фізичних стражданнях у зв`язку з крадіжкою належного йому майна, так ним було втрачено душевний спокій.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» та від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді кримінальної справи і постановленні обвинувального вироку суд повинен вирішити заявлені до засудженого позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При цьому повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, з`ясувати характер і розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненими діями і шкодою, що настала.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).
Суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю в розмірі 607 грн. 50 коп.
Також необхідно частково задовольнити позов про стягнення моральної шкоди приймаючи до уваги таке.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року, із відповідними змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми.
Так в позовні заяві потерпілий ОСОБА_4 вказує, що у зв`язку з крадіжкою належного йому майна він зазнав душевного болю, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки був вимушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав але до суду відповідних доказів ним надано не було.
Враховуючи зазначені потерпілим ОСОБА_4 підстави, характер правопорушення, глибину його фізичних та душевних страждань у зв`язку з крадіжкою майна, суд оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в порядку ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжній захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 607 гривень 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертиза Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса в сумі 286 грн. 00 коп.; судово-товарознавчої експертизи в сумі 1144 грн. 00 коп.; судово-автотоварознавчої експертизи в сумі 715 грн. 00 коп., а разом 2145 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- фрагмент металевої плити, фрагмент металевої труби, фрагмент металевого регістра які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутими власнику;
- сім-карта мобільного оператора «Київстар», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутою власнику;
- мобільний телефон «Samsung», моделі «G532F Galaхy Рrime J2», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутим власнику;

- акумуляторну батарею марки «Меga», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/
Копія вірна. Суддя: