Провадження № 11-сс/811/5/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2019 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного адвокатів

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів, тобто до 23 лютого 2020 року включно івизначено заставу в розмірі ста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 288 150 грн. з покладенням у разі внесення застави відповідних обов`язків.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000007 03 січня 2019 року), а саме, що він в порушення вимог Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" №1334-VI від 15 травня 2009 року, згідно з яким в Україні заборонено гральний бізнес - діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, що дає змогу учаснику, як отримати грошовий виграш, так і не отримати його залежно від випадковості, діючи умисно, з корисливих мотивів, брав участь у діяльності злочинної організації, яка займалась гральним бізнесом, безпосередньо організовуючи діяльність з надання доступу до участі в азартних ігор.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що в ході досудового слідства давав пояснення щодо обставин справи та передавав витребувані від нього документи; на виконання оскаржуваної ухвали 02 січня 2020 року здав на зберігання до ГУ ДМСУ у Львівській області закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Акцентує, що постійно проживає з дружиною та малолітньою донькою, які перебувають на його утриманні, за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, його дружина перебуває на обліку в КНП «4МП м. Львова» у зв`язку із вагітністю.
Наголошує, що органами досудового слідства не встановлено жодних доказів того, що він буде переховуватись від слідства і суду, впливати на свідків та підозрюваних або перешкоджати встановленню істини у справі, а тому вважає, що ризики зазначені слідчим є припущеннями, що свідчить про неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Звертає увагу, що особи, які органами досудового слідства визначені як учасники злочинної організації, здійснювали свою діяльність по розповсюдженню державних лотерей на підставі договорів субдоручення на розповсюдження державних лотерей, укладених між ними та ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД» та затвердженими Довірителем - Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Українська Національна Лотерея» (оригінали договорів та посвідчень розповсюджувачів були вилучені працівниками поліції під час проведення обшуків).
Покликається на те, що ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД» довіреністю від 01 червня 2018 року уповноважило його на представництво інтересів товариства з усіх питань, що стосується діяльності товариства і він діявяк представник ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД» та забезпечував господарську діяльність товариства в якості представника та розповсюджувача державних лотерей. Обладнання та програмне забезпечення діяльності покладалося саме на ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД», оскільки він не був компетентною чи уповноваженою особою з відповідним знанням щодо встановлення програмного забезпечення.
Наголошує, що слідчим до клопотання про обрання запобіжного заходу долучено ряд доказів, зокрема Висновок судового експерта №4567/4568/4570/4571/4572 комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000425 від 02 жовтня 2018 року та Висновок судового експерта №4573/4574/4575/4576/4577/4578 комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000425 від 01 жовтня 2018 року, з яких вбачається, що програмне забезпечення надає доступ до онлайн-казино, а також слідчим зазначено, що саме він ОСОБА_6 з метою прикриття незаконної господарської діяльності уклав договори суборенди з ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД», однак фактично лишив їх у своєму користуванні та користуванні злочинної організації, а також скористався правом розпорядження державних лотерей ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД», з метою конспірації незаконної діяльності під виглядом розповсюдження лотерей «Космолот».
Разом з тим стверджує, що слідчим не наведено жодних доказів встановлення програмного забезпечення саме ним як і не наведено доказів, зокрема, допиту керівників чи працівників ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД», які б спростували належність встановленого програмного забезпечення ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД».
Вважає, що якщо програмне забезпечення не відповідало вимогам закону, то відповідальність за це має нести ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД», яке встановлювало таке програмне забезпечення.
Також акцентує, що з ухвал про дозвіл на обшук та протоколів обшуків вбачається вилучення майна ТзОВ «Магнум Трейд ЛТД», яке частково не ідентифіковано належним чином і жодним чином не підтверджує його ОСОБА_6 причетність до вказаного кримінального правопорушення.
Наголошує, що протоколи огляду носіїв інформації від 11 березня 2019 року, 12 березня 2019 року та 21-22 березня 2019 року стосуються кримінального провадження №0000425 від 04 травня 2017 року, однак, станом на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, вказані НСРД не були узаконені у відповідності до ч.1 ст. 257 КПК України, а отже не могли розглядатися як докази, на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Зазначає, що висунута йому підозра є необґрунтованою і не підтверджується належними та допустимими доказами.
Акцентує, що з огляду на те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на його утриманні перебуває вагітна дружина та малолітня дитина, матеріальна шкода не завдана, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, його утримання під вартою є незаконним.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в обранні йому запобіжного заходу за безпідставністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, особу підозрюваного, слідчий суддя прийшла до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він можепереховуватись від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім цього, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи підозрюваного ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про безпідставність застосування щодо нього запобіжного заходу є непереконливими.
Окрім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно визначила розмір застави.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючисьст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2019 рокупро застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4