Справа № 296/1452/20
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка, Немсирівського р-н., Вінницької обл., українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000797 від 16.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2019 близько 20 год. 18 хв. водій ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 , перевозячи 7 пасажирів та рухався даним транспортним засобом по автомобільній дорозі М-21 сполученням «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» (надалі за текстом автодорога М-21) у лівій смузі руху в межах населеного пункту смт. Гуйва Житомирського району, позначеного дорожнім знаком 5.45. («Початок населеного пункту») Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі за текстом ПДР України, Правила) в напрямку з м. Бердичів до м. Житомира Житомирської області.

Продовжуючи рух та керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 водій ОСОБА_6 , проїжджаючи через вказаний вище населений пункт, будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку та проінформованим дорожніми знаками про організацію дорожнього руху на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки).

Зокрема, водій ОСОБА_6 за вказаних вище обставин, в порушення вимог пункту 11.2. ПДР України рухався транспортним засобом не як найближче до правого краю проїзної частини, яка має дві смуги в одному напрямку.

Водночас, рухаючись в межах смт. Гуйва Житомирського району, водій ОСОБА_6 перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4. ПДР України («у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»), чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.б) ПДР України («водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил»), таким чином в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР України водій ОСОБА_6 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

Також, незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_6 , ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та нехтуючи обов`язками виконувати вимоги ПДР України, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.9.б) ПДР України, рухаючись транспортним засобом з перевищенням дозволеної швидкості.

При цьому, в порушення вимог пункту 2.3.б) ПДР України, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, що призвело до наступного.

Так, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в лівій смузі руху в напрямку з м. Бердичів до м. Житомир Житомирської області зі швидкістю 75 км/год, наближаючись до місця на проїзній частині в районі 187 км + 400 м автодороги М-21, позначеного дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України («Нерегульований пішохідний перехід в місцях з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод») в межах населеного пункту смт. Гуйва Житомирського району Житомирської області, у якому знаходився пішохід ОСОБА_7 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту 1.7. ПДР України не був особливо уважним до такої категорії учасника дорожнього руху як пішохід.

Водночас, перебуваючи на відстані, достатній для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки при умові дотримання вимог п.п. 12.4., 12.9.б) Правил та руху зі швидкістю не більше 50 км/год, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту 12.1. ПДР України, невірно оцінив дорожню обстановку, і відповідно маючи змогу не відреагував на її зміну, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно ним керувати задля належної оцінки дорожньої ситуації, створеної ним внаслідок злочинної самовпевненості, в порушені вимог пункту 18.1 ПДР України наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішохід, не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека.

Натомість, продовжуючи рух автомобілем з перевищенням максимально допустимої швидкості, без вжиття жодних заходів для усунення створеної ним небезпечної обстановки, не будучи достовірно обізнаним про наміри пішохода, без достатніх підстав розраховуючи на поведінку пішохода ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту 18.1 ПДР України негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого передньою правою частиною транспортного засобу «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину автодороги з права наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травму тіла у вигляді забійних ран волосяної частини, крововиливу під тверду мозкову оболонку, забою головного мозку, синця та множинних саден на обличчі, множинних саден на тулубі та кінцівках, множинних переломів ребер з обох сторін з ушкодження плеври та розвитку лівобічного гемотораксу (наявність крові в лівій плевральній порожнинні), розриву лівого куполу діафрагми, розриву серозної оболонки шлунку, розриву селезінки, перелому 4-7 ребер зліва, перелому правої стегнової кістки та перелому обох кіток лівої гомілки, ускладненої розвитком травматичного шоку, які утворилися в короткий проміжок часу в швидкій послідовності за одним від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою поверхнею, в результаті виступаючих частин автомобіля, що рухався, передачі тілу значної кількості кінетичної енергії, закодування та удару тіла об автомобіль і подальшого падіння, удару тертя тіла об дорожнє покриття, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.7., 2.3.б), 2.3.д), 11.2., 12.1., 12.4., 12.9.б), 18.1, дорожнього знаку 5.45 та дорожньої розмітки 1.14.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

За результатами досудового розслідування 18.02.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказані обставини підтверджуються: протоколом огляду місця ДТП від 15.09.2019, висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 №3302/945 від 23.12.2019, висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 3/960 від 15.10.2019, висновком транспортно-трасологічної експертизи №3/961 від 18.11.2019, висновком експертизи механізму та обставин ДТП №11/2-31 від 14.01.2020 та іншими зібраними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, під загрозою тяжкості покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто існує ризик вчинення дій, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому щодо ОСОБА_6 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з викладених в ньому підстав, вказали на необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши слідчого, думку прокурора, пояснення самого підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Підсумовуючи вищевказане слідчий суддя дійшов висновку, що в органу досудового слідства є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється у вчиненні пред`явленого кримінального правопорушення, а ризики регламентовані ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, внаслідок кримінального правопорушення спричинено смерть людини, не має постійного місця проживання на території Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього ряд обов`язків по забезпеченню виконання вказаної міри запобіжного заходу, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194,376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 18.04.2020.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали, тобто до 18.04.2020.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1