ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/178/20 Справа № 202/4335/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000959 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Токівське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язків; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, суд допустив неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки санкція частини 1 статті 185 КК України не передбачає такий вид покарання, як обмеження волі, що призвело до неправильного призначення покарання.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 13 червня 2019 року близько 09 години 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу ТОВ «ОМЕГА» магазину «Варус-23», що за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд.61-А, на торгових стелажах з алкогольними напоями побачив алкогольний напій віскі, торгової марки «Баллантайн», об`ємом 0,5 л., який він визначив предметом свого злочинного посягання та у цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Так, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, з торгового стелажу взяв одну пляшку алкогольного напою віскі, торгової марки «Баллантайн», об`ємом 0,5 л., вартістю 350 гривень 60 копійок, після чого, діючи таємно, сховав її за пояс одягнутих на ньому штанів та прикрив футболкою, одягнутою на ньому.
Далі, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись у торгівельному залі магазину «Варус- 23», розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 61-А, доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) до кінця, утримуючи при собі викрадене майно, яке знаходилось за поясом одягнутих на ньому штанів, діючи умисно, перетнув касову зону магазину, не розрахувавшись при цьому за викрадене майно, та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим намагався зникнути, проте довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений співробітником охорони магазину «Варус-23», у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного призначення ОСОБА_7 покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
Санкція частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Дані вимоги закону України про кримінальну відповідальність судом належним чином не виконано.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, суд першої інстанції не врахував, що санкція вказаної частини статті 185 КК України не передбачає такий вид покарання, як обмеження волі.
Отже, судом першої інстанції ОСОБА_7 призначено покарання з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а тому вирок в частині призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції враховує як і суд першої інстанції характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, що визнано судом як обставина, яка пом`якшує покарання, а обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, слід призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року задовольнити.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4