Справа № 742/2071/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/45/20
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000495 від 12.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого було задоволено, накладено арешт на вказану квартиру із обмеженням права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном будь-якими особами.

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя вказав, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто критеріям речового доказу, постановою слідчого визнано таким у даному кримінальному провадженні, тому, з метою збереження та запобігання можливості втрати, знищення чи псування, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Не погоджуючись частково з даною ухвалою, ОСОБА_5 , потерпіла у даному кримінальному провадженні, подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи рішення слідчого судді в частині необхідності накладення арешту на квартиру, просить змінити її в частині порядку її виконання та зазначити про можливість їй користуватися нею на час проведення досудового розслідування.

В обґрунтування таких своїх вимог зазначає, що дана квартира належала її матері, покійній ОСОБА_7 , разом з якою вона проживала з 2015 року і до смерті матері, сплачує комунальні послуги, там знаходяться її речі, тому вважає, що для з`ясування істини у справі про підроблення заповіту арешт на квартиру необхідний, однак просить дозволити їй користуватися і у подальшому квартирою, оскільки така заборона призведе до матеріальних та моральних збитків, пов`язаних із її виїздом та не забезпечить дійсного збереження такого майна.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, від прокурора та слідчого надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000495 від 12.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в ході якого за заявою ОСОБА_5 було встановлено, що покійна матір заявниці ОСОБА_7 з 2013 року страждала психічним захворюванням, з приводу чого перебувала на обліку у лікаря-психіатра. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, а донька ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, однак їй повідомили про те, що покійна ОСОБА_7 по собі залишили заповіт, посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 від 05.09.2014 року, що зареєстровано у реєстрі за № 1226, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_9 , який за повідомленням заявниці, є сторонньою особою.

24.07.2019 року постановою слідчого СВ Прилуцкього ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 дане нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи дійшов обґрунтованого висновку, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на майно квартиру, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вказане майно може стати предметом вчиненого кримінального правопорушення, а його відчуження та розпорядження може призвести до втрати речового доказу та перешкодити встановити істину у справі. Що не оскаржується і апелянтом.

Разом з тим, дійшовши висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту майна, слідчий суддя застосував заборону користування цим майном, яка в даному випадку, за об`єктивним переконанням колегії суддів, недоцільна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, не допускається.

З огляду на що, суд апеляційної інстанції вважає доцільним ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 з обмеженням права на відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати, постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 шляхом обмеженням права на відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4