СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/203/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2018 за № 0007947, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Республіка Грузія, грузина, громадянина Грузії, який одружений, має малолітню доньку, здобув середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 04.02.2015 Подільським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень;
- 10.07.2017 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 11.12.2017 на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 звільнений від відбування покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 03.10.2018 приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинив напад на ОСОБА_9 , з метою заволодіння її майном та заволодів ним, завдавши останній майнову шкоду, за таких обставин.

ОСОБА_5 , 02.10.2018 приблизно о 16 год. 30 хв. прибув до квартири АДРЕСА_2 , яку орендував у цей день на добу, згідно з попереднім замовленням, де його зустріла раніше незнайома йому ОСОБА_9 , яка відповідно домовленості передала ключі від вищевказаної квартири.

Наступного дня, 03.10.2018 приблизно о 09 год. 15 хв. ОСОБА_9 прибула до квартири АДРЕСА_2 , яку згідно зі своїми обов`язками повинна була прибрати та замкнути після від`їзду ОСОБА_5 . У той час у приміщенні квартири перебував ОСОБА_5 .

У подальшому, під час спілкування з ОСОБА_9 ОСОБА_5 побачив у останньої мобільний телефон «Самсунг» та золоті вироби. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, ОСОБА_5 вирішив незаконно заволодіти майном ОСОБА_9 шляхом вчинення на неї нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останньої.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 розрахувавшись з ОСОБА_9 за оренду житла, вийшов з квартири. Однак, через декілька хвилин ОСОБА_5 повернувся під вигаданим приводом, начебто забув свої речі, і, нічого не підозрююча про його дійсні злочинні наміри, ОСОБА_9 дозволила йому зайти до квартири. Після того, як ОСОБА_5 прослідував до виходу з квартири та прощаючись простягнув руку ОСОБА_9 , яка простягнула свою руку у відповідь, ОСОБА_5 з силою схопив ОСОБА_9 за руку, завернув її за спину, спричинивши фізичний біль, повалив на підлогу та діставши з-під килимка заздалегідь схований ніж, приставив його до шиї потерпілої, позбавивши її таким чином можливості чинити опір його злочинним діям. Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи таким чином ОСОБА_9 , завів останню до ванної кімнати, де погрожуючи фізичною розправою, наказав останній віддати йому золоті вироби. Відчуваючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, ОСОБА_9 віддала ОСОБА_5 золоту обручку масою 3 гр, вартістю 7000 грн, золоту каблучку з діамантом, масою 3 гр, вартістю 10000 грн, золоті сережки з фіанітами, вартістю 15000 грн. Після цього, ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_9 два мобільні телефони «Самсунг», вартістю 400 грн кожний, а також з її жіночої сумки, грошові кошти в сумі 5000 грн та з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 37800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України не визнав. Відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився надавати показання у даному кримінальному провадженні.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що вона на час подій, 03.10.2018, працювала прибиральницею на офіційній основі у ОСОБА_10 , який є підприємцем і здає в оренду квартири на добу. Після цих подій вона звільнилася. В її обовязки входило зустрічати гостей, записувати їхні паспортні дані, надавати їм ключі від квартири, брати заставну суму за можливі пошкодження у квартирі, яка поверталася при виселенні, та грошові кошти за оренду квартири, забирати ключі при виселенні, прибирати квартиру. Паспортні дані вона передавала людині, яка теж працювала у ОСОБА_10 та яка перевіряла гостей щодо притягнення їх до відповідальності. 02.10.2018 приблизно в період часу з 21 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв. до квартири АДРЕСА_2 , прийшов раніше незнайомий їй чоловік, який представився ОСОБА_11 . Вона взяла у нього паспорт та переписала паспортні дані. Кварацхелія сказав, що він засиляється на 1 добу. Після цього вона залишила ключі від квартири та пішла додому. На наступний день, 03.10.2018, приблизно о 10 год. 00 хв. вона прийшла до квартири забрати ключі та здійснити прибирання. Кварацхелія відкрив двері та впустив її до кввартири. У квартирі вона ходила дивилася чи все впорядку, а ОСОБА_12 зібрався та вийшов з квартири. Через деякий час він повернувся і сказав, що забув перстень у ванній кімнаті. Вона бачила як він його одягав на палець. Після цього він пішов, але знову повернувся, сказав, що забув ланцюжок на тумбочці, але ланцюжка не було. Після цього він знову пішов, але через деякий час повернувся до квартири. Вона ходила по квартирі і відкривала вікна, а він ходив за нею та вікна закривав. Востаннє, коли він виходив з квартири, то біля вхідних дверей простягнув їй руку, щоб попрощатися. Вона подала йому руку і в цей момент ОСОБА_12 повалив її на підлогу і почав махати ножем перед обличчям. Ніж він дістав чи з-під килимка, що був у коридорі, чи з-за спини. Погрожував, що вб`є її, якщо вона буде кричати. Також ОСОБА_12 наказав їй зняти всі золоті прикраси і їти до ванної кімнати. Вона зняла прикраси (сережки, обручку, каблучку з діамантом, ланцюжок) та поповзла до ванної кімнати, двері якої він підпер диваном. Вона намагалася вийти, однак, він сказав, щоб вона сиділа у ванній кімнаті. Через щілину вона побачила як ОСОБА_12 вивернув її сумку і забрав гроші приблизно 5000 грн, два мобільні телефони. Пілся того як ОСОБА_12 пішов, його на вулиці чекало таксі, вона вийшла з ванної кімнати та побігла до матері на роботу. Після цього були викликані працівники поліції, також про подію повідомили ОСОБА_10 . Ніж, яким погрожував їй ОСОБА_12 , знаходився у квартирі, після подій ніж лежав на дивані. Також показала, що ОСОБА_13 вона впазнала на фото. Тілесних ушкоджень у неї не було. Крім того показала, що документи - договір, копію паспорту, яку він надавав, ОСОБА_5 забрав з собою.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він не був безпосереднім свідком вчинення злочину. Він на офіційній основі здає в оренду квартири на добу. З ОСОБА_5 він ніколи не зустрічався, а потерпіла ОСОБА_9 раніше працювала у нього прибиральницею. В обов`язки ОСОБА_9 входило зустрічати орендаторів квартири, записувати їхні паспортні дані, надавати їм ключі від квартири, брати заставну суму за можливі пошкодження у квартирі, яка поверталася при виселенні, та грошові кошти за оренду квартири, забирати ключі при виселенні, прибирати квартиру. Про події, які відбувалися 03.10.2018 він дізнався від ОСОБА_9 . Він зустрів її приблизно через 30 хв. після подій і одразу викликав працівників поліції. На даний час ОСОБА_9 у нього не працює, він не підтримує з нею жодних стосунків. Всі події відбувалися 03.10.2018 у першій половині дня у квартирі АДРЕСА_2 . На передодні ОСОБА_9 заселила ОСОБА_13 у вказану квартиру. Зі слів ОСОБА_9 йому стало відомо, що ОСОБА_5 під час виселення 03.10.2018 розрахувався за оренду квартири та пішов. Через деякий час він повернувся, сказавши, що забув прикрасу у ванній кімнаті. ОСОБА_9 його впустила до квартири. Після цього, ОСОБА_5 пішов до вхідних дверей. Біля вхідних дверей ОСОБА_5 повалив ОСОБА_9 на підлогу і вийняв з-під килима ніж та приставив його до горла ОСОБА_9 , при цьому він вимагав у неї гроші та прикраси. Ніж ОСОБА_5 взяв на кухні у квартирі. Також показав, що ОСОБА_9 надсилала йому фото паспорту ОСОБА_5 . Однак, ім`я було вказане інше ОСОБА_14 , це брат ОСОБА_5 .

Судом також досліджені докази сторони обвинувачення, які зібрані в ході досудового розслідування та ретельно перевірені в ході судового слідства, а саме:

- протокол огляду місця події від 03.10.2018, схему та фототаблицю до даного протоколу, відповідно до якого об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_3 . Вхідні двері до квартири металеві, обладнані двома врізаними замками, які видимих пошкоджень не мають. Квартира однокімнатна, має коридор, кухню та санвузол. У коридорі при вході до кухні розташований «м`який» куточок (крісло), під яким знаходиться кухонний ніж з рукояткою фіолетового кольору з білими вставками, загальною довжиною 23 см., довжина леза 12,5 см., рукоятка 10,5 см. Під час огляду виявлено та вилучено: 12 папілярних узорів та 4 недопалки сигарет «Parliament», які поміщено до паперових конвертів, які заклеєно і опечатано печаткою «Для пакетів № 1» Святошинського УП ГУНП в м. Києві; ніж з рукояткою фіолетового кольору з білими вставками, який поміщено до спец. пакету № 3422172 (т. 1 а.п. 168-174);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2018 та довідку до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впізнала особу під № 2, а саме ОСОБА_5 за рисами обличчя, формою носа, лобними залисинами (т. 1 а.п. 175-178).

Інші докази, надані стороною обвинувачення, а саме протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 06.11.2018 та 08.11.2018, додатки до них, висновки експертів № 8-1/2433 від 19.10.2018 та № 8-1/2715 від 04.12.2018, не містять жодної інформації як на підтвердження, так і на спростування винуватості ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому злочину (т. 1 а.п. 184-192, 196-209, 211-216).

Показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Щодо твердження сторони захисту про визнання неналежним та недопустимим доказом протокол огляду місця події від 03.10.2018, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, то суд при оцінці даного доказу бере до уваги те, що вказана слідча дія проведена з дотриманням положень ст. 237 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Також суд критично оцінює версію сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який йому інкримінується, оскільки така їх версія в повному обсязі спростовується ретельним аналізом вище зазначених доказів у їх сукупності.

До того ж, таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за діяння, яке йому інкримінуються.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 03.10.2018 приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, яке належить останній, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, зі слів має малолітню дитину, має місце реєстрації у Одеській області, не працює, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 187 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень), а такожвідповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 179).

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз, що підтверджується розрахунком їх вартості (т. 1 а.п. 195, 210).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 124, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Речовий доказ - кухонний ніж, який переданий до камери речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1