Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003261 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, неодруженої, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 04.04.2016 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.1 КК України до 140 годин громадських робіт;
- 03.05.2018 року Житомирським районним судом за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
- 23.04.2019 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 190 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, -

обвинуваченої за ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити їй більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вважає вирок суду необґрунтованим, а висновки суду викладені у ньому такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що телефон вона не крала, а знайшла його на одному зі столиків в бістро-піцерії «Час поїсти». При цьому вказаний телефон був у неробочому стані і біля нього нікого не було. Вказує, що вона пояснювала дані обставини працівникам поліції, однак справу вже було направлено до суду.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 , яке надійшло від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення вироку суду без зміни.
Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуте ОСОБА_8 покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 23 квітня 2019 року та призначено остаточне покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання встановлено рахувати з часу затримання обвинуваченої ОСОБА_8 ..
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 1256 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом та зазначено у вироку, 24.07.2019 року приблизно о 15 год. ОСОБА_8 перебувала в приміщенні бістро-піцерії «Час поїсти» за адресою м. Житомир, вул. Київська,77, де на одному із столів помітила мобільний телефон Apple iPhone в корпусі золотистого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_10 та який належить ОСОБА_11 .
В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, таємно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у вищевказаному кафе, із столу, шляхом вільного доступу таємно викрала чуже майно, а саме мобільний телефон Apple iPhone, модель А 1533, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1901 грн. 04 коп. та утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишила, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 1901 грн. 04 коп..
Потерпілий в судове засіданні апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в тому числі журналу судового засідання та технічного запису, обставини вчинення злочину, під час судового розгляду ОСОБА_8 не оспорювались та визнавались, а тому суд першої інстанції після належного з`ясування чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснення їй наслідків, а саме позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, після з`ясування думки сторін, у присутності її адвоката, визнав недоцільним дослідження цих обставин відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином обставини справи, та не взяв до уваги її пояснення про те, що вона не крала мобільний телефон, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 30 серпня 2019 року обвинуваченій ОСОБА_8 було відкрито матеріали кримінального провадження та ознайомлено її з ними (а.с. 9).ЗА УЧАСТЮ АДВОКАТА
В судових засіданнях 09.10.2019 року, 13.11.2019 року, 03.12.2019 року та 11.03.2020 року обвинуваченій ОСОБА_8 було повідомлено про права та обов`язки, вручено пам`ятки з правами та з`ясовано, чи зрозумілі вони їй, що підтверджується журналом судового засідання та технічним записом.
Обвинувачена, після виконання судом вимог ст.ст. 345, 348, ч.3 ст. 349, 325 КПК України вказала, що в повній мірі розуміє свої права та суть пред`явленого обвинувачення, визнає себе винною і погоджується на розгляд справи без участі потерпілого, за процедурою визначеною ч.3 ст.349 КПК України.
Крім того, судовий розгляд в суді першої інстанції проводився за участю її захисника ОСОБА_7 ..
Будь-яких клопотань, про порушення її прав на досудовому слідстві, допит свідків чи дослідження доказів ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 не заявляли. Вказані факти обвинувачена та захисник підтвердили при апеляційному розгляді.
За таких обставин, істотних порушень кримінально-процесуального законодавства судом першої інстанції, в тому числі при застосуванні положень ч.3 ст.349 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи, що згідно до положень ч. 2 ст.394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги обвинуваченої не підлягають перевірці в ході апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції.
Доводи обвинуваченої та її захисника при апеляційному розгляді про закриття кримінального провадження, оскільки умислу на крадіжку у обвинуваченої не було, апеляційний суд вважає безпідставними за вищенаведених обставин.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання ст.ст.50, 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно з ч.3 ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнав повне визнання нею своєї вини у вчиненому злочині, щире каяття та відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Також судом враховано особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка раніше судима, вчинила новий злочин під час іспитового строку, характеризується посередньо та критично ставиться до вчиненого.
Крім того, судом враховано висновок фахівця Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, викладений в досудовій доповіді, згідно якого ОСОБА_8 має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства.
З урахуванням зазначених обставин, даних про особу обвинуваченої, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин та дійшов висновку, що призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів не вбачає законних підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, враховуючи вчинення нею злочину в період іспитового строку та застосування положень ст.71 КК України.
Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженою ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: