Житомирський апеляційний суд
Справа №1-13/2002 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія п.6 ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцію прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , який брав участь у розгляді справи, на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 , -

встановила:

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2019 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 за п.6 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України (по епізоду вчинення злочинів щодо ОСОБА_8 ) повернуто прокурору Житомирської області для організації додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого залишено попередню- тримання під вартою.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року, проаналізувала зміст порушень встановлених рішенням ЄСПЛ у справі «Шабельник проти України» (№2), при цьому констатувала, що засуджений ОСОБА_7 і надалі зазнає негативних наслідків рішень, ухвалених щодо нього на національному рівні. Засудження підсудного за вбивство ОСОБА_8 , яке ґрунтується на викривальних показаннях, здобутих з порушенням права ОСОБА_7 «на мовчання», права не свідчити проти себе та права на захист під час допитів на досудовому етапі провадження у справі про вбивство ОСОБА_8 ( п.2 резолютивної частини рішення ЄСПЛ « Шабельник проти України».
Суд вважав, що на досудовому слідстві в період часу з 15 по 25 лютого 2002 року, були порушені право ОСОБА_7 «на мовчання», право не свідчити проти себе та право на захист під час допитів на досудовому етапі провадження у справі про вбивство ОСОБА_8 .
Для відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який ОСОБА_7 мав до порушення Конвенції і протоколів до неї ( restitution in integrum ), необхідно направити справу на додаткове розслідування, під час якого права ОСОБА_7 можливо відновити в повному обсязі.
Також суд прийшов до наступного, що в основу обвинувального висновку стосовно ОСОБА_7 покладено недопустимі докази, а саме його визнавальні показання, отримані в період досудового розслідування з моменту затримання, а також його розповідь про обставини експертам під час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, що було визнано недопустимим Європейським Судом згідно рішення Європейського суду з прав людини «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, постановою Великої Палати Верховного Суду.
Тому суд вважав, що справа не може бути призначена до судового розгляду по суті та підлягає направленню прокурору Житомирської області для організації додаткового слідства.

В апеляції прокурор, просить постанову про повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 на додаткове розслідування - скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а кримінальну справу повернути до Корольовського районного суду міста Житомира для продовження судового розгляду.

Зазначає, що вказані у рішенні Європейського суду з прав людини «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року та в постанові Великої Палати Верховного Суду порушення можна усунути у ході судового розгляду, за результатами якого суд може відкинути певні докази та прийняти остаточне рішення на підставі лише належних і допустимих доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляцію, з наведених в ній мотивів, захисника, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши постанову суду в межах ст. 365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 281 КПК України (редакції 1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Відповідно до правових висновків викладених у абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» допущені при вчиненні окремих слідчих чи процесуальних дій порушення закону, що призвели до ущемлення прав та інтересів учасників процесу, поновити які неможливо, не можуть бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

За наявності відповідних підстав такі порушення мають тягти визнання доказів недопустимими.

Згідно роз`яснень абз. 2 п. 9 постанови, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КІІК (1960 року), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів справи, Велика Палата Верховного Суду проаналізувала зміст порушень встановлених рішенням ЄСПЛ у справі «Шабельник проти України» (№2) та констатувала, що засуджений ОСОБА_7 і надалі зазнає негативних наслідків рішень, ухвалених щодо нього на національному рівні.

При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що єдиним додатковим заходом індивідуального характеру, який необхідно застосувати у даному випадку є відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який ОСОБА_7 мав до порушення Конвенції і протоколів до неї ( restitution in integrum ) повний перегляд справи у частині вчинення злочинів щодо ОСОБА_8 .

Постановою Великої Палати Верховного суду від 16.05.2018 року вирок Апеляційного суду Житомирської області від 09.09.2010 року щодо ОСОБА_7 в частині розбійного нападу та вбивство ОСОБА_8 скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд

З викладеного вище, слід зробити висновок, що за правовим висновком Верховного Суду, усунення допущених порушень прав ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а саме під час проведення окремих процесуальних дій, повинно бути відновлено шляхом проведення нового судового розгляду у справі, а не додаткового розслідування.

Згідно до вимог ст. 399 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Направлення справи на додаткове розслідування не тільки не зможе поновити порушене право ОСОБА_7 «на мовчання», право не свідчити проти себе та право на захист, а й може призвести до встановлення інших порушень, а зокрема порушення права на справедливий суд - розгляд справи упродовж розумного строку гарантованого Європейською Конвенцією з прав людини.

Судом не наведено переконливих, з точки зору кримінально-процесуального закону, висновків про неможливість розгляду справи без повернення її на додаткове розслідування за наявними доказами, не використано всіх процесуальних можливостей для розгляду справи по суті, не виконано обов`язкові для виконання вказівки суду касаційної інстанції, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2019 року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 за п.6 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України (по епізоду вчинення злочинів щодо ОСОБА_8 ) прокурору Житомирської області для організації додаткового розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: