Справа № 201/1006/20
Провадження № 1-кс/201/522/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Капустин Яр Ахтубінського району Астраханської області РФ, громадянки України, з повною вищою освітою, яка є фізичною особою-підприємцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000007 від 20.01.2020 року за ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000007 від 20.01.2020 року за ч. 3 ст. 369 КК України.

У вищезазначеному клопотанні, стороною обвинувачення зазначено про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 20.01.2020 року встановлено, що 29.01.2020 року приблизно о 13.20 годині, перебуваючи біля будинку №7 по вул. Шевченко, 7 в м. Дніпро, ОСОБА_4 , 1961 р.н., маючи злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, а саме начальнику Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, що станом на 29.01.2020 року еквівалентно 123 600,00 гривень за вчинення ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах третьої особи дій, з використанням наданого ОСОБА_8 службового становища, а саме розголошення відомостей, щодо померлих громадян на території Соборного району в м. Дніпро співробітникам компанії «Реквієм», після чого остання чітко розуміючи протиправний характер своїх дії, надала ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 5 000,00 доларів США, що станом на 29.01.2020 року еквівалентно 123 600,00 гривень, передавши йому конверт з вказаною сумою.

В зазначеному кримінальному проваджені повідомлено про підозру ОСОБА_4 , яка підозрюється в наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення нею в інтересах третьої особи дії, з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ст. 177 КПК України, саме: ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Розмір застави, який, на переконання органу досудового розслідування, належить призначити суду, як альтернативу триманню під вартою, визначений з урахуванням майнового стану підозрюваної і становить 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави, на переконання органу досудового розслідування, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначивши про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваної, прокурор просив задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 , а також захисники останньої адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що матеріали клопотання не містять достатніх та належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке їй інкримінуються, а також відсутність переконливих доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , стан її здоров`я і похилий вік, постійне місце проживання, просили застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням свободи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється в наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення нею в інтересах третьої особи дії, з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: рапортом від 17.01.2020 року т.в.о. начальника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на ім`я начальника ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , відповідно до якого, ОСОБА_8 повідомляє про факт звернення до нього громадянки ОСОБА_4 з пропозицією надання йому неправомірної вигоди за вчинення ним дій з використанням його службового становища; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 21 січня 2020 року, у якому останній підтвердив викладені у рапорті обставини пропонування йому ОСОБА_11 неправомірної вигоди; протоколом огляду від 28 січня 2020 року, згідно з яким, в ході огляду кабінеті т.в.о. начальника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 були виявлені та вилучені аркуш паперу із обведеним у круг надписом «2500», який, як пояснив ОСОБА_8 залишила ОСОБА_4 в ході їх бесіди; протоколом огляду від 29 січня 2020 року, відповідно до якого, в ході огляду кімнати прийому громадян Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області були виявлені та вилучені грошові кошти у розмірі 5000,00 доларів США, які зі слів ОСОБА_8 , були передані йому громадянкою ОСОБА_4 , як неправомірна вигода за вчинення дій з використанням його службового становища.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду , оскільки з матеріалів клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, у вчиненні якого вона підозрюється належить до категорії тяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже наведені вище обставини у сукупності дають підстави стверджувати про наявність ризику того, що підозрювана ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. У той же час слідчий суддя при оцінці цього ризику враховує і майновий стан, і родинні звязки підозрюваної і її вік. Вважає, що цей ризик є актуальним, проте не є вирішальним при обранні запобіжного заходу.

В той же час, доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, враховуючи, що первинні докази у цьому кримінальному провадженні вже були зібрані органом досудового розслідування і процесуально закріплені у відповідних документах, які перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення і виключають доступ до них іншим особам, при цьому, посилання на будь-які інші докази, які б могла знищити або приховати підозрювана, матеріали клопотання не місить, крім того, стороною обвинувачення не надано інших фактичних даних щодо намагання підозрюваної або інших осіб за її проханням або подальшою згодою незаконно вплинути на свідків або експертів у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що головним свідком є працівник правоохоронного органу, а також слідчим суддею не встановлено обставин намагання підозрюваної ОСОБА_4 на даний час будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку із чим, ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваної, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо ОСОБА_4 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено. У зв`язку з цим, на переконання слідчого судді, є підстави для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні.

У своєму клопотанні стороною обвинувачення приділено недостатньо уваги, чому більш м`який запобіжний захід не зможе уберегти від тих ризиків, на які вона посилається. Враховуючи це, слідчий суддя самостійно оцінює кожний запобіжний захід і ризики, яким він зможе запобігти, у зв`язку із чим, аналізуючи в сукупності матеріали клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи, що підозрювана має міцні соціальні зв?язки (чоловіка, сина), враховуючи вік підозрюваної (1961 року народження), незадовільний стан її здоров`я, що підтверджується наданими суду медичними документами, постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, достатнім запобіжним заходом є цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених пунктами 1, 4, 8, 9 частини 5 статті 194 КПК України, що зможуть виступити достатніми стримуючими факторами для існуючих ризиків. Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України», заява № 33579/04 п. 62, в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184-187, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000007 від 20.01.2020 року за ч. 3 ст. 369 КК України відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 31 березня 2020 року, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , строком до 31 березня 2020 року, обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_4 під домашнім арештом є 31 березня 2020 року.

Звільнити підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1