Справа №621/949/20
Пр. №1-кс/621/341/20
Ухвала
Іменем України

24 квітня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
Слідчий ОСОБА_4 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 06.04.2020, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, звернулась до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:

Вказане у клопотанні майно слідчий просить передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 06.04.2020 до ч/ч Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Зміївського ВП Д. Грабаря про те, що в ході оперативно профілактичних заходів на території Зміївського району ним встановлено, що громадянин ОСОБА_5 за місцем свого мешкання зберігає наркотичну речовину «канабіс», у зв`язку з чим, в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до заяви, з якою до о/у СКП Зміївського ВП звернулась місцева мешканка Зміївського району встановлено, що громадянином ОСОБА_5 являється ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомості щодо даного рапорту, було внесено слідчим Зміївського ВП ГУНП в Харківській обласні до ЄРДР за № 0000294 за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
22.04.2020 під час проведення обшуку, який проводився па підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.04.2020, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . було виявлено та вилучено: 1) паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому та висушеному стані, який поміщено до одного паперового конверту (об`єкт № 1); 2) металевий предмет темно сірого кольору, який поміщено до одного паперового конверту (об`єкт № 2); 3) верхня частина полімерної пляшки, прозорої, без кришки, з нальотом темно коричневого кольору, яку поміщено до одного полімерного пакету (об`єкт № 3); 4)предмет, зовні схожий на ніж, темно-коричневого кольору, загальною довжиною 35 см., довжиною леза 23 см., шириною леза в основі рукоятки 2.5 см., який поміщено до одною полімерною пакету (об`єкт № 4).
Перелічені предмети було вилучено та поміщено до двох паперових конвертів та двох полімерних пакетів, які опечатано та скріплено підписами слідчого, учасників і понятих та направлено до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
Приймаючи до уваги обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , може бути використане як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить задовольнити клопотання.

Слідчий на розгляд клопотання не з`явилась. У поданій заяві просила його розгляд провести без її участі. Клопотання підтримала, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 просив його задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

Особа, у володінні якої знаходиться майно на розгляд клопотання не з`явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу від учасників не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000294 від 06.04.2020 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України; ухвали слідчого судді від 10.04.2020 про надання дозволу на проведення обшуку; протоколу обшуку від 22.04.2020; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 2 статті 168 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).

Метою накладання арешту на зазначене у клопотанні майно - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні та достатні підстави вважати, що вилучене майно може на собі зберегти сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду обґрунтовано зазначили, що речі щодо яких вимагається накладення арешту, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет щодо якого вимагається арешт, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 22.04.2020 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , майно,а саме:

1) паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому та висушеному стані, який поміщено до одного паперового конверту (об`єкт № 1);
2) металевий предмет темно сірого кольору, який поміщено до одного паперового конверту (об`єкт № 2);
3) верхню частину полімерної пляшки, прозорої, без кришки, з нальотом темно коричневого кольору, яку поміщено до одного полімерного пакету (об`єкт № 3);
4) предмет, зовні схожий на ніж, темно-коричневого кольору, загальною довжиною 35 см., довжиною леза 23 см., шириною леза в основі рукоятки 2.5 см., який поміщено до одною полімерною пакету (об`єкт № 4).
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1