Провадження 1-кп/522/111/20
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
19 червня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єгорівка, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, не одружений, із середньою освітою, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Під час судового засідання, суд ставить на розгляд сторін питання про повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судове провадження не було завершене до його спливу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого не зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник залишив питання на розсуд суду.
Обвинувачений заперечував проти продовження строку тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку сторін дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як встановлено під час судового засідання, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КПК України, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі.
Так, суд вважає, що характер кримінального правопорушення, який ставиться у провину обвинуваченому, усвідомлення тяжкості покарання можуть бути підставою, для вчинення обвинуваченим дій направлених на ухилення від явки до суду, і перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, крім того, ОСОБА_5 не одноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення інших корисливих кримінальних правопорушень, офіційних джерел доходів немає, що свідчить про ризик, що останній може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.
При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Крім того, при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність соціальних зв`язків, що ризики, не зменшилися, і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому суд вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового провадження.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд
у х в а л и в:
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят днів), тобто до 17 серпня 2020 року.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя:
Судді: 19.06.2020