Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/221/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оникієве Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, без утриманців, безробітного, зареєстрованого та такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу положень ст. 89 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 16 травня 2020 року 18 години 00 хвилин до 14 липня 2020 року 18 години 00 хвилин, із визначенням застави у розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 550 гривень 00 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого її збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно, та реалізуючи його, діючи умисно та цілеспрямовано, із корисливих спонукань, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбавав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, яку до 16 травня 2020 незаконно зберігав з метою її подальшого збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та періодично скоював збут указаної психотропної речовини.

ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, та реалізуючи його, 27 квітня 2020 року, приблизно о 19 годині 05 хвилин, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні співробітниками Національної поліції оперативної закупівлі психотропних речовин, незаконно збув ОСОБА_9 речовину, яка згідно з висновком експерта № 573 від 04.05.2020 являється особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, маса якої становить 0,0146 г.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно, та реалізуючи його, 06 травня 2020 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: вул. Примакова,48, м. Знам`янка Кіровоградської області, при проведенні співробітниками Національної поліції оперативної закупівлі психотропних речовин незаконно збув ОСОБА_9 речовину, яка згідно з висновком експерта № 599 від 08.05.2020 року, являється особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, маса якої становить 0,0149 г.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, та реалізуючи його, 16 травня 2020 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи поряд із домоволодінням по місцю свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні співробітниками Національної поліції оперативної закупівлі психотропних речовин, незаконно збув ОСОБА_9 речовину, яка являється особливо небезпечною психотропною речовиною PVP.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, із визначенням застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які характеризують особу підозрюваного, і свідчать не на користь останнього.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку підозрюваний ОСОБА_8 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, - домашній арешт.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Слідчим суддею безпідставно застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначений розмір застави є непомірним для нього.

Звертає увагу на те, що потребує лікування, оскільки перебуває на ретровірусній терапії, яку не має можливості в умовах ізоляції в установі приймати, стан його здоров`я погіршився.

Має паралізовану матір, яка потребує цілодобового догляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Як встановлено, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Підозра ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: рапортами працівників Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 17.03.2020, 07.05.2020 та 16.05.2020; висновками експерта №573 від 04.05.2020 та №599 від 08.05.2020, згідно з якими речовини, які ОСОБА_8 збув ОСОБА_9 27.04.2020 та 06.05.2020, являються особливо небезпечними психотропними речовинами PVP, обіг яких заборонено, маса яких становить 0,0146 г. та 0,0149 г. відповідно; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій по епізодах збуту ОСОБА_8 психотропних речовин 27.04.2020, 06.05.2020 та 16.05.2020; протоколом проведення 16.05.2020 обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 , де виявлено та вилучено 14 ін`єкційних медичних шприців із залишками речовини невстановленого походження, 1 ін`єкційний медичний шприц із прозорою рідиною всередині, грошові купюри; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Тож, відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, проте без утриманців, позитивно характеризується по місцю проживання, тобто, має відносно стійкі соціальні зв`язки.

ОСОБА_8 безробітний, хоч є особою працездатного віку, сталого джерела доходу не має.

У минулому ОСОБА_8 притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення.

Органом досудового розслідування на даній стадії провадження встановлено, що факти збуту наркотичного засобу мали місце по місцю проживання підозрюваного, свідки у кримінальному провадженні, як те убачається зі змісту протоколів допиту, вказували про те, що купували у підозрюваного наркотичний засіб, знали підозрюваного як особу, яка виготовляє за адресою свого проживання та продає наркотичні засоби мешканцям м. Знам`янка.

Враховуючи означене, а також і тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, є підстави вважати, що: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше /подібне/ кримінальне правопорушення.
Ризики, заявлені досудовим розслідуванням, знайшли своє підтвердження.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наявність позитивної характеристики підозрюваного по місцю проживання, постійного місця проживання, зважаючи на наведені вище обставини, - не впливає на правильність обраного стосовно підозрюваного запобіжного заходу.

Відносно стану здоров`я підозрюваного: в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження діагнозів підозрюваного /медичні довідки, висновки, тощо/, відсутні й докази неможливості перебування /тримання під вартою/ ОСОБА_8 в установі.

Щодо непомірного розміру застави, визначеного слідчим суддею, як на те вказує підозрюваний, зауважується.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 5 п.2) ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею визначено для підозрюваного ОСОБА_8 розмір застави у межах, встановлених кримінальним процесуальним законом, з урахуванням обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , і майже мінімальний в таких межах.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає його без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 16 травня 2020 року 18 години 00 хвилин до 14 липня 2020 року 18 години 00 хвилин, із визначенням застави у розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 550 гривень 00 копійок, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3