Провадження № 1-кс/761/6711/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002963 від 27.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002963 від 27.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Ставить питання про накладення арешту на легковий автомобіль марки «BМW 316» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 ; ключ запалювання від вище вказаного автомобіля чорного кольору з логотипом « НОМЕР_3 », який поміщено до спец. пакету TNZ 2003188; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_4 від 03.2018, видане на легковий автомобіль марки «BМW 316», чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_5 , НОМЕР_2 , зареєстроване на ім`я ОСОБА_5 , яке поміщено до спец. пакету TNZ 2003188.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002963 від 27.03.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

26.03.2020 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. А. Цедіка, 3, за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка добровільно видала ключ запалювання від автомобіля марки «BМW 316», чорного кольору, з логотипом « НОМЕР_3 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_4 від 03.2018, видане на легковий автомобіль марки «BМW 316», чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_5 , НОМЕР_2 , зареєстроване на ім`я ОСОБА_5 , які в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету TNZ 2003188. Крім того, за вище вказаною адресою, протоколом огляду місця події вилучено легковий автомобіль марки «BМW 316», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 , який в подальшому поміщено на спеціальний майданчик тимчасово вилученого майна.
В ході проведення огляду місця події органом досудового розслідування було прийнято рішення про необхідність у вилучені вказаних речей для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини, в результаті чого вищевказані предмети вилучені. Вказані речі будуть використані під час проведення експертиз, інших слідчих та процесуальних діях. Вказане майно може нести на собі сліди кримінального правопорушення та потребує подальшого дослідження.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту відповідність вилученого майно критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР, кримінальне провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В клопотанні прокурор пов`язує необхідність накладення арешту на вказане вилучене під час огляду місця події майно з метою збереження речових доказів. Проте прокурором в клопотанні про накладення арешту, також в суді не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні. При тому, що постанова про визнання вилученого майна речовими доказами в матеріалах клопотання відсутня.

Крім того як убачається з матеріалів клопотання, вказане майно вилучене під час огляду місця події 26.03.2020 року, таким чином вилучене майно фактично є тимчасово вилученим, проте у встановлений ст. 172 КПК України строк слідчий з клопотанням до слідчого судді не звернувся. Таким чином за правилами 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно припинилося та повинно бути повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказане нерухоме майно, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002963 від 27.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1