Справа № 570/5562/13-к
номер провадження 1-кп/570/2/2017
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2020 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
з участю прокурорів ОСОБА_2 ,
Верцехи /дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.С.Петлюри. 10/ кримінальне провадження №0000103 про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, офіційно непрацевлаштованого, судимого
26 грудня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з іспитовим строком на один рік шість місяців,
23 листопада 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.313 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

05 вересня 2012 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи поряд з входом до належного ОСОБА_7 складського приміщення по АДРЕСА_2 намагався таємно викрасти металобрухт у виді металевої балки вагою 180 кг із розрахунку 2 грн. за 1 кг чорного металобрухту загальною вартістю 360 грн., однак під час виконання свого злочинного наміру був затриманий свідком ОСОБА_11 , через що не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав.
Стверджує, що дійсно був присутній на місці події, але, зрозумівши, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і ОСОБА_14 - свідки по справі намагаються викрасти майно, вирішив залишити їх і тому пішов геть.

Попри невизнання обвинуваченим своєї вини, що суд розцінює як спосіб захисту, його вина у скоєному повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими судом.
Так, допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 05 вересня 2012 року близько 18 год. їй зателефонував ОСОБА_15 , який повідомив, що поряд з належним їй складським приміщенням перебуває вантажний мікроавтобус і невідомі чоловіки щось у нього вантажать. Прибувши на місце події разом з чоловіком, вона побачила чотирьох хлопців, серед яких був і обвинувачений. У припаркованому мікроавтобусі знаходилася металева балка з конструкції її приміщення. Згодом вона викликала працівників міліції, в цей час обвинувачений намагався втекти.
Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_17 показав, що в день події він погодився на пропозицію ОСОБА_18 і на належному останьому мікроавтобусі поїхали на місце події, де з ініціативи ОСОБА_19 завантажили металеву балку в транспортний засіб. Під час відтворення обстановки та обставин події він детально розповів та на місці відтворив свої дії та дії ОСОБА_8 під час їх намагання викрасти металеву балку /т.1 а.с.49-52/. Аналогічні показання дали свідок ОСОБА_20 та засуджений ОСОБА_12 під час аналогічної слідчої дії /т.1 а.с.59-62/.
Винуватість ОСОБА_8 підтверджується також протоколом огляду місця події від 05 вересня 2012 року /т.1 а.с.15-17/, протоколом огляду металевої балки /т.1 а.с.37-41/, актом зважування /т.1 а.с.18/.

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2012 року співучасника ОСОБА_10 засуджено за вчинення даного злочину.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При обранні виду і міри покарання, суд враховує, що злочин, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше судимий, але належних висновків для себе не зробив і знову скоїв умисний корисливий злочин.
Обставин, що обтяжують та пом"якшують його покарання, судом не встановлено.
29 серпня 2013 року ОСОБА_8 знятий з обліку КВІ, де перебував з 19 квітня 2012 року згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2011 року/ на підстави постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2013 року у зв"язку із закінченням іспитового строку.
Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Також ОСОБА_8 засуджений згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2015 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.313 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, штраф на даний час не сплачений, тому згідно ч.3 ст.73 КПК України він виконується самостійно.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати виннуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_8 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2015 року про засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.313 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речовий доказ: металева балка у вигляді металобрухту, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити їй.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1