Єдиний унікальний номер 725/2514/20
Номер провадження 1-кп/725/133/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000010 від 17 лютого 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Цурень, Герцаївського району, Чернівецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою та збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального, за наступних обставинах.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, на початку лютого 2020 року ОСОБА_5 познайомившись із чоловіком на ім`я ОСОБА_6 домовився про купівлю незаконно виготовленого дизельного пального у кількості 1000 літрів на загальну суму 15000 гривень.

В подальшому ОСОБА_6 , відповідно до попередньої домовленості, доставив на транспортному засобі вказане пальне у ангарне приміщення за адресою АДРЕСА_2 та перелив його в металеву ємність (цистерну) об`ємом 15 тон, що була під`єднана до автозаправної колонки.

ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, почав реалізовувати незаконно виготовлене дизельне пальне невідомим йому особам - водіям, за ціною 20 гривень за 1 літр пального, реалізувавши біля 600 літрів незаконного виготовленого дизельного пального.

Однак, довести свій злочинний умисел до кінця, зокрема збуту всього придбаного незаконно виготовленого пального, ОСОБА_5 не зміг, так як його протиправна діяльність була викрита та припинена працівниками податкової міліції, які 17 лютого 2020 року, в ході огляду ангарного приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_2 , виявили та тимчасово вилучили металеву ємність, в якій зберігалось та з якої ОСОБА_5 здійснював реалізацію незаконного виготовленого дизельного пального.

Відповідно до висновку дослідження лабораторії з контролю за використанням паливно-мастильних матеріалів, вилучений та відібраний зразок дизпалива за адресою АДРЕСА_2 , є сумішшю газоліну, соєвої чи ріпакової олії, виготовлене з недотриманням вимог до фракційного складу і тому не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне. Технічні умови».

Згідно з п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення.

В ході досудового слідства між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, при укладенні угоди враховано, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, у вчиненому щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, шкода кримінальним правопорушенням не завдана, що є пом`якшуючими обставинами.

Враховуючи всі обставини справи, особу винного, наявність зазначених вище кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 85000 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів (дизельного пального).

Також умовами угоди визначено, що сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

Обвинуваченому відомо і зрозуміло, що відповідно до вимог ст.476 КПК України за наслідком невиконання даної угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Обвинуваченому відомо і зрозуміло, що умисне невиконання даної угоди про визнання винуватості є підставою для його притягнення до відповідальності, встановленої ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 29 травня 2020 року та просили суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу наявності підстав для затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , а також перевіривши умови угоди на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою та збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального

Враховуючи норму ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст.204 КК України належить до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України та міра покарання, узгоджена сторонами угоди відповідає особі обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра та має можливість виконати взяті на себе за умовами угоди зобов`язання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 376,468-470, 472 - 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, і за його вчинення призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 85000 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів (дизельного пального).

Речові докази : дві заправні колонки, що розміщені в ангарному приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , одну металеву ємність об`ємом 15 тон та дизельне пальне об`ємом біля 3,5 тон, що розміщене в металевій ємності об`ємом 15 тон, які належать ОСОБА_7 та передані на відповідне зберігання останньому залишити за ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1