ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/991/20

17 червня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 10.03.2020 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи на вулиці, поблизу господарства №143 по вул. Дерев`яна, в м. Костопіль, Костопільського району, Рівненської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, з корисливих мотивів спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Huawei Y6 2019», моделі MRD-LX1, вартістю 2809,19 грн. та чохол-книжку «ArmorStandart G-Case», вартістю 243,57 грн., який випав з кишені ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3052 грн. 76 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, розкаявся та запевнив суд, що більше так вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що оскільки обвинувачений не відшкодував йому завдані збитки, тому він має до нього претензії .

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дії за ч. 1 ст.185 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, без позбавлення волі у виді громадських робіт.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 не пред`являвся.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 653,80 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 124,373-375, ч.3 ст.349 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, ч.1 ст.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 653,80 (шістсот п`ятдесят три гривні 80 копійок) покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави з ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1