Справа №212/659/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження №0002795 від 12 грудня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, який не є інвалідом, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження: прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої сторони ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , у період часу з 07.11.2019 року до 10.12.2019 року винаймав житло у ОСОБА_6 , у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

23.11.2019 року в невстановлений судом час у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 : телевізору, пральної машинки та двох теплових батарей.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 23.11.2019 року у невстановлений час ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю свідків та інших очевидців, діючи із корисливого мотиву, без будь-якого дозволу власника майна, таємно викрав з орендованої квартири АДРЕСА_2 телевізор торгової марки «Phillips», модель 32PFL5403D12, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1386 від 18.12.2019 становить 3094,75 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Викрадене майно з місця вчинення злочину виніс і розпорядився ним на власний розсуд (заклав до ломбарду).

26.11.2019 у невстановлений судом час, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні орендованої квартири АДРЕСА_2 скориставшись відсутністю свідків та інших очевидців, діючи із корисливого мотиву, без будь-якого дозволу власника майна, таємно викрав пральну машинку білого кольору торгової марки «SAMSUNG», модель WF6458N7W та дві теплові батареї торгової марки «Теплостар ПН-700», загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1386 від 18.12.2019 становить 5646,21 гривень.

З викраденим майном з місця вчинення злочину зник. Майном розпорядився на власний розсуд (заклав до ломбарду).

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав останній майнову шкоду на загальну суму 8740,96 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при вищезазначених обставинах вчинив крадіжку майна належного потерпілій, винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 , також визнав в повному обсязі.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.
При визначенні обсягу досліджуваних доказів при дослідженні обставин справи, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки він повністю визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми. В зв`язку з цим, досліджувати інші докази його провини, обвинувачений не вважав за потрібне.

З`ясувавши думку прокурора, який запропонував такий порядок дослідження обставин справи, захисника, потерпілої сторони, яка в свою чергу не заперечував проти застосування у судовому засіданні положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та вирішив застосувати при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому, обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненому злочині.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога у Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР не перебуває; перебував на обліку у лікаря-психіатра з 2002 по 2005 р.р. з приводу: змішаного розладу поведінки та емоцій, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально посередньо. Відповідно висновків доповіді наданої Покровським районним сектором з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань пробації Міністерства юстиції України виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк ОСОБА_3 можливе, останній не становить високої небезпеки для суспільства.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його сімейний стан: неодружений, на утриманні дітей не має.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст.65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину враховуючи дані про особу обвинуваченого. Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без її ізоляції від суспільства, в межах санкцій ч.1 ст.185 КК України та звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком.

У відповідності до ст.50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов в розмірі 8740,96 гривень відшкодування матеріальної шкоди та 8000 відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана діями фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною п`ятою ст.128 КК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України. Розмір шкоди відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України повинен бути доведений цивільним позивачем належним чином з застосуванням відповідних засобів доказування.

Розмір матеріальних збитків, завданих потерпілій ОСОБА_6 підтверджений належним чином висновками проведених судово-товарознавчих експертиз, тому позов в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів родини чи близьких родичів.

Моральна шкода, яку зазначила в позові потерпіла ОСОБА_6 завдана тим, що вона отримала сильний стрес від несподіваної втрати свого майна та мала великі незручності від неможливості користуватися ним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана неправомірними діями відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Вина ОСОБА_3 не заперечується самим обвинуваченим, доведена у судовому засіданні повністю і беззаперечно. Суд, - враховуючи обґрунтування потерпілою своєї позиції щодо частини позовних вимог відносно моральної шкоди, приймаючи до уваги беззаперечний факт наявності нанесення моральної шкоди останнім, беззаперечне визнання обвинуваченим позову у повному обсязі і в той же час відсутність будь-якого відшкодування на момент розгляду справи (з урахуванням тривалого строку перебігу досудового розслідування), зухвалість та підступність вчиненого (потерпіла здала квартиру під найм повністю довіряючи обвинуваченому), - вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої грошове відшкодування в розмірі 8 000 гривень, що відповідає тому обґрунтуванню моральної шкоди, що наведено потерпілою.

Речові докази по справі відсутні.
Витрати за судово-товарознавчу експертизу №1386 від 18.12.2019 проведену судовим експертом ОСОБА_8 відсутні.

Обмеження визначені раніше запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 особистим зобов`язанням сплинули, клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до суду не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

На засудженого додатково покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 8740 гривень 96 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1