Справа №463/2970/20
Провадження №1-кс/463/1764/20
У Х В А Л А

15 квітня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗЗКС СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0002606 від 08.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернулася до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ВРЗЗКС СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.03.2020р. про закриття кримінального провадження № 0002606 від 08.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що слідчим проводилося досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні по факту заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 20 000 грн. гр. ОСОБА_5 шляхом шахрайства. Так, останній протягом 3 місяців здійснював ремонтні роботи в орендованій нею квартирі, тому вона йому довіряла і 15.07.2019 року передала грошові кошти в сумі 39 000 грн. за виготовлення і встановлення шаф. Однак, ОСОБА_5 замовив та встановив лише частину обумовлених конструкцій, тобто купив та зібрав лише коробки до шаф без дверей. Вона просила повернути вартість дверей в розмірі 20 000 грн., які не були встановлені. Спочатку він обіцяв повернути кошти, а потім не виходив на зв`язок, коли знову з`явився на зв`язку, повідомив, що грошей не збирається повертати. Слідчим передчасно та необґрунтовано закрито кримінальне провадження без проведення всіх необхідних слідчих дій, допущено неповноту досудового розслідування, не допитано свідків, зокрема її чоловіка, який був присутній при передачі грошей, не встановлено всіх обставин, не досліджено усіх доказів та не надано їм оцінку. Натомість, слідчий прийшов до неправильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

В судове засідання скаржник не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлялася належним чином. Заявою до суду повноважний представник потерпілої справу просить розглядати за їх відсутності, скаргу підтримує.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Попередньо, скерував до суду матеріали кримінального провадження № 0002606 від 08.11.2019 року, в межах якого прийнято оскаржувану постанову. В силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0002606 від 08.11.2019 року, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01.11.2019 року внесено до ЄРДР відомості про злочин передбачений ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 від 11.10.2019 року. Проведення досудового розслідування доручено слідчому ВРЗЗКС СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Відповідно до мотивів заяви від 11.10.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, 15.07.2019 року ОСОБА_3 в присутності свого чоловіка ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 39 000 грн. для замовлення та виготовлення шаф, оскільки останній більше ніж три місяці здійснював ремонт в орендованій нею квартирі. Через місяць ОСОБА_5 замовив та встановив лише частину обумовлених конструкцій, тобто купив та зібрав лише коробки до шаф без дверей, які були найдорожчими. На її вимогу виконати домовленості, він відповів, що це неможливо, а на вимогу повернути кошти, повідомив, що поверне 20 000 грн. за двері, які не придбав та не встановив. Протягом місяця свою обіцянку не виконав, а тоді зник. Коли знову з`явився, сказав, що нічого не винен і гроші повертати не збирається. Тому вважає, що ОСОБА_5 заволодів її майном шахрайським способом, ввівши її в оману.

Оскаржуваною постановою від 25.03.2020р. вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, у кримінально-правовому і кримінально-процесуальному значеннях подія злочину (подія кримінального правопорушення) це діяння особи, вчинення якого заборонено законом і яке законодавцем визнається злочином (кримінальним правопорушенням). В найбільш узагальненому визначенні подія злочину це вчинення злочину. Відсутність у діянні особи складу злочину означає одночасно і відсутність події злочину.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 25.03.2020 року та матеріалів кримінального провадження № 0002606 від 08.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слідчим допитано як потерпілу ОСОБА_3 , яка надала показання аналогічні тим, що наведені в її заяві про злочин.

Також, було допитано як свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що ОСОБА_3 знає через спільних знайомих, на її пропозицію здійснював в квартирі ремонтні роботи, а надалі домовилися про виготовлення шаф вартістю 41 500 грн. При цьому, на той момент замовниця була винна 18 000 грн. за попередню домовленість по ремонту. ОСОБА_3 повідомила, що поверне кошти після того як будуть встановлені шафи, в яких лише залишилося встановити двері. В свою чергу він повідомив, що після повернення заборгованих нею коштів двері будуть встановлені, оскільки такі вже готові. У зв`язку з цим ОСОБА_3 вчиняє конфлікти та погрожує.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство) полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому, шахрайством є злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого цією статтею. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно прямим умислом і корисливим мотивом.

Відмежування шахрайства від цивільно-правових деліктів зумовлено тим, що особа, яка заволоділа майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати. (постанова Верховного Суду від 13.08.2019р., справа № 753/19554/17).

Разом з тим, виходячи з обставин кримінального провадження ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_3 грошові кошти, частково виконав обумовлені роботи, як свідок ствердив, що виготовив двері до шаф, однак не встановив їх через невиконання зі сторони ОСОБА_3 попередніх домовленостей, а саме не повернення боргу за проведені ремонтні роботи. В свою чергу ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_5 здійснював в її квартирі ремонтні роботи, частково виконав обумовлені роботи по встановленні шаф. При цьому, будь-яких даних про переховування виконавця робіт, уникнення його від спілкування з замовником не встановлено. Таким чином, між ними виникли суто цивільно-правові відносини, а саме цивільно-правовий спір щодо виконання обумовлених робіт та взаєморозрахунків, оскільки під час досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_5 мав на меті привласнити грошові кошти та не виконувати зобов`язання.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Лише за таких умов можливе належне виконання завдань кримінального провадження.

Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У справі яка розглядається оскаржувана постанова слідчого є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів заявника про наявність в діянні ознак кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття. Крім того викладені у такій постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів.

Аргумент скаржника про необхідність допиту як свідка її чоловіка, який був присутній при передачі грошей, не спростовує висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки факт отримання грошових коштів в рахунок виконання робіт свідком не заперечується.

Враховуючи наведене, слідчим встановлено всі важливі обставини події за допомогою належних засобів доказування. Будь-які інші доводи чи докази не можуть суттєво вплинути на прийняте рішення. При цьому, скаржником і необґрунтовано необхідність проведення інших слідчих дій та яких саме.

З огляду на обставини кримінального провадження, які всебічно, повно і неупереджено встановлені під час досудового розслідування, вважаю, що слідчий прийшов до правильного висновку про відсутність у діянні ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Зібрані докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є вмотивованою та відповідає вимогам закону і тому, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗЗКС СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0002606 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1