Провадження №1-кп/127/864/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2019 р. за № 0001852 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше судимого:

03.12.2002 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

01.10.2019 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, який було скасовано вироком Вінницького апеляційного суду від 23.01.2020 року в частині призначення покарання, та ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 31.08.2019 року близько 14 год. 21 хв., перебуваючи на ринку «Урожай», що розташований на перехресті вулиць Р. Скалецького, Матроса Кошки та Пирогова, помітив на торгівельній полиці мобільний телефон марки «MEIZU» моделі «M3s» об`ємом пам`яті 2/16 ГБ в корпусі золотистого кольору, належний ОСОБА_9 , після чого в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаної торгівельної полиці, з якої, шляхом вільного доступу, о 14 год. 22 хв. 31.08.2019 року взяв мобільний телефон торгової марки «MEIZU» моделі «M3s» об`ємом пам`яті 2/16 ГБ в корпусі золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 1 871 грн. 00 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6016/19-21 від 18.09.2019 року, та в подальшому залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 1 871 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Наступного дня його затримали працівники поліції і телефон він повернув. У вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілої та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суд врахувати його стан здоров`я та суворо не карати.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_9 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілої, претензій до обвинуваченого немає, завдана шкода їй відшкодована, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої, яка надала до суду відповідну заяву.
З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 01.09.2019 р. за № 0001852, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6016/19-21 від 18.09.2019 року ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «MEIZU» моделі «M3s» об`ємом пам`яті 2/16 ГБ в корпусі золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , складає 1 871 грн. 00 коп.

Мобільний телефон марки «MEIZU» золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 01.09.2019 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Наведені вище показання обвинуваченого та інші дослідженні докази підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину та узгоджуються між собою.
Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав обвинуваченого, дослідив інші надані докази. Клопотань про дослідження будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування висунутого ОСОБА_5 обвинувачення учасники судового провадження не заявляли.
Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.
Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше притягувався неодноразово, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини, не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 10.12.2007 року перебуває на диспансерному наркологічному обліку.
Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_9 , яка надала до суду заяву, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України. Остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2019 року, який скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 23.01.2020 року в частині призначення покарання, ОСОБА_5 (з урахуванням вироку Вінницького апеляційного суду від 23.01.2020 року) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Даний вирок набрав законної сили. Разом з тим, до суду не надано доказів того, що на час ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні, попередній вирок звернутий до виконаня та обвинувачений розпочав відбувати покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, вчинений ним до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було затримано 03.10.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2019 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 03.10.2019 року до 01.12.2019 року з одночасним визначенням застави.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено на строк 60 днів, починаючи з 15.11.2019 року до 13.01.2020 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено на строк 60 днів, починаючи з 09.01.2020 року до 08.03.2020 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Крім того, суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 року на мобільний телефон марки «MEIZU» золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 6016/19-21 від 18.09.2019 року в розмірі 314 грн. 00 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме, покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2019 року, який скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 23.01.2020 року в частині призначення покарання, та ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, а саме з 03.10.2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 00 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 року на мобільний телефон марки «MEIZU» золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ринку «Урожай», який відповідно до постанови слідчого про визнання документу речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 29.09.2019 року визнано речовим доказом - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «MEIZU» золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 01.09.2019 року та розписки від 19.09.2019 року, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

СУДДЯ