Справа № 202/508/20
Провадження № 1-кс/202/856/2020
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевська Луганської області, громадянки України, маючого вищу освіту, не заміжня,працюючого на громадських засадах помічником народного депутата, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001034 від 16.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на придбання права на майно шляхом обману в особливо великих розмірах, за невстановлених слідством обставин вступила у попередню змову невстановленими особами, розподіливши ролі у вчиненні злочину.
Так, співучасники злочину мали інформацію про квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належала померлому ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 у вказаній квартирі фактично мешкав онук останнього ОСОБА_8 , який у 2005 році отримав у КП «ДМБТІ» витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на вище вказану квартиру, проте свідоцтво про право на спадщину так і не отримав.
Згідно із заздалегідь розробленим планом, невстановлена особа повинна була забезпечити наявність підроблених правовстановлюючих документів на квартиру, підшукати особу, на яку по підробленим документам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно буде оформлено право власності на квартиру. У подальшому підставна особа повинна була як продавець підписати договір купівлі-продажу квартири та оформити право власності на ОСОБА_5 .
Так, 16.11.2017 року державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинні плани, на підставі підробленого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.1997 року, що укладений між ОСОБА_7 , який на той час уже був померлий, та підставною особою - ОСОБА_10 , а також на підставі підробленого технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , підробленої довідки КП «ДМБТІ» ДОР №15864 від 17.11.2017 року, відповідно до якої право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_10 , та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підписаної невстановленою особою від імені ОСОБА_10 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвала право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_10 .
Усвідомлюючи той факт, що за ОСОБА_10 зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, останній тривалий час вживав наркотичні засоби, мав відповідний зовнішній вигляд, а також не був обізнаним про злочинні плани,
ОСОБА_5 та інші невстановлені співучасники злочину розуміли, що вказані вище факти унеможливлять продаж житла добросовісному покупцеві та отримання реального прибутку.
Невстановлена особа, діючи відповідно до відведеної їй ролі, переслідуючи корисливу мету у вигляді отримання прибутку від добросовісного покупця за продаж квартири, у невстановлений слідством час запропонувала ОСОБА_5 по документам виступити покупцем, а у подальшому продавцем квартири АДРЕСА_4 , та отримала згоду останньої.
ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність таких дій, переслідуючи корисливу мету, надала свою згоду на участь у злочинних діях, направлених на придбання права на майно, а саме квартири, що фактично належала ОСОБА_8 , шляхом обману в особливо великих розмірах.
Так, 01.12.2017 року, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання права на майно шляхом обману, не сплачуючи кошти за придбання квартири, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, підписала договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого вона купила квартиру у ОСОБА_10 та подала приватному нотаріусу ОСОБА_11 заяву про державну реєстрацію прав на квартиру. На підставі вказаних документів за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на квартиру, що фактично належала ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, придбала право на майно шляхом обману, отримавши реальну можливість розпоряджатись правом на квартиру.
Діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме з метою отримання фактичного доступу до квартири, ОСОБА_5 07.12.2017 року прибула до приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_12 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 8,, прим. 12, де видала нотаріально посвідчену довіреність на раніше знайому ОСОБА_13 та адвоката ОСОБА_14 , якому не було відомо про злочинні плани співучасників злочину, проте відповідно до вказівок раніше знайомої ОСОБА_13 останній повинен був представляти інтереси ОСОБА_5 під час спорів з приводу квартири у правоохоронних та судових органах.
У період часу з 05.12.2017 року по 30.12.2017 року невстановленими особами за вказівкою ОСОБА_5 кілька разів були змінені замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_4 .
Під час виникнення спору з дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_15 , щодо квартири 30.12.2017 року адвокат ОСОБА_14 , не усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , за вказівками якої останній діяв, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_4 , довів до відому ОСОБА_15 неправдиву інформацію про те, що квартира належить ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого плану, усвідомлюючи, що за нею у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, усвідомлюючи той факт, що вона не сплачувала кошти за квартиру, довела до відому потерпілого ОСОБА_8 через його дружину ОСОБА_15 завідомо неправдиву інформацію про власника квартири, тобто вчинила обман.
Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи ринкова вартість на території України квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 16.11.2017 року складає 538 989,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, умисно, з корисливих мотивів, придбала право та заволоділа чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, тим самим позбавила ОСОБА_8 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною ринковою вартістю 538 989 грн., чим спричинила потерпілому майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, з метою отримання реального прибутку від злочинної діяльності, домовилась продати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , право на яку ОСОБА_5 придбала раніше шляхом обману, тобто домовились під приводом продажу квартири, шляхом обману заволодіти чужими грошовими коштами.
Відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_5 повинна була у нотаріуса підписати договір купівлі-продажу на квартиру, видаючи її за свою.
Так, у травні 2018 року ОСОБА_5 , вживаючи заходів конспірації щодо своєї особистості під час продажу квартири, у невстановленому місці звернулась до раніше знайомих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , яким за грошову винагороду доручила знайти покупця на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , надавши останнім ключі від квартири для здійснення її показу. При цьому ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи той факт, що раніше придбала право на вказану квартиру шляхом обману, не повідомила вказану суттєву обставину ОСОБА_18 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами особи, яка погодиться купити квартиру, шляхом обману.
Діючи відповідно до вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , не будучи обізнаним про злочинні плани останньої, через ріелтора ОСОБА_19 запропонував раніше не знайомій ОСОБА_20 купити квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , та на початку червня 2018 року, о 18:00 год., здійснив її показ. Отримавши згоду ОСОБА_20 на купівлю квартири, ОСОБА_16 повідомив вказану інформацію ОСОБА_5 .
У травні 2018 року потерпілий ОСОБА_8 з метою повернення свого майна звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_10 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування записів у Реєстрі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2018 року були вжиті заходи забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_5 або іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку з наявністю вищевказаного рішення суду ОСОБА_5 не могла продати квартиру.
13.07.2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від невстановленої слідством особи надійшла підроблена заява від імені ОСОБА_8 , в якій останній начебто просить позовну заяву не розглядати, а повернути позивачеві, а також не заперечує проти скасування заходів забезпечення позову.
На підставі вказаної заяви 17.08.2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_8 залишив без розгляду, а раніше вжиті заходи забезпечення скасував.
04.09.2018 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме переслідуючи корисливу мету у вигляді отримання грошових коштів ОСОБА_20 за продаж їй квартири, право на яку ОСОБА_5 набула шляхом обману, остання прибула до державного реєстратора ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_6 , та надала ухвалу суду від 17.08.2018 року для державної реєстрації припинення заборон на нерухоме майно.
У подальшому 19.09.2018 року, приблизно об 11:00 год., ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної їй ролі, вчинюючи злочин повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибула до нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_22 на вул. Воскресенську, 1 у м. Дніпрі. Зустрівшись у приміщенні нотаріальної контори з потерпілою ОСОБА_20 , ОСОБА_5 умисно не повідомила потерпілій той факт, що придбала право на майно шляхом обману, тобто не повідомила, що вона не сплачувала кошти ОСОБА_10 під час укладання договору купівлі-продажу квартири 01.12.2017 року, а також те, що за ОСОБА_10 було зареєстровано право власності на квартиру на підставі підроблених документів, а також те, що скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_8 прийнято судом на підставі підробленої заяви ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, з метою викликати у потерпілої ОСОБА_20 впевненість у вигідності передачі їй грошових коштів за купівлю квартири, приховала суттєві обставини, тобто вчинила обман.
Продовжуючи вчинювати злочин, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що фактично не має права на квартиру, підписала як продавець договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_5 отримала від потерпілої ОСОБА_20 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 560 000 гривень, якими остання розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_20 майнову шкоду на вищезазначену суму
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, органом досудового розслідування за сукупністю кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
11.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі перетнути державний кордон України. Підозрювана ОСОБА_5 народилась та проживала тривалий час у м. Алчевську Луганської області, де на теперішній час мешкає її родина. Вказана територія є тимчасово окупована, тому ОСОБА_5 може виїхати у м. Алчевськ з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, остання не проживає за місцем реєстрації, викликалась на допит у якості свідка 02.04.2019 року, для вручення повідомлення про підозру 22.04.2019 року, для допиту у якості підозрюваної 16.12.2019 року та 18.12.2019 року. У призначений час ОСОБА_5 для проведення слідчих дій не з`явилась, причини неявки не повідомляла. Крім того, під час досудового розслідування остання неодноразово змінювала номери телефону.
Крім того, враховуючи злочинні зв`язки з іншими співучасниками злочину, ОСОБА_5 може незаконно впливати на осіб, яким не повідомлено про підозру на сьогоднішній день, а також на свідків та потерпілих. Допитана ОСОБА_23 повідомляла, що надписи на стінах під`їзду, де остання мешкає, вона розцінює як спробу тиску на неї.
Також ОСОБА_5 може знищити чи сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, а саме: не усі учасники злочину на теперішній час повідомлені про підозру, за місцями проживання певних осібне проводились обшуки та не вилучені усі речові докази, що мають значення для досудового розслідування.
Крім того, у ході документування злочинної діяльності встановлено, що ОСОБА_5 , окрім злочину, що їй інкримінується, може бути причетною до заволодіння житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_7 , також на теперішній час ОСОБА_5 перевіряється на причетність до ряду злочинів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які мали місце під час роботи ОСОБА_5 на посаді державного реєстратора Дібровської сільської ради Синельниківського району. Враховуючи вищевикладене, знаходячись на свободі, остання з метою отримання прибутку може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Інші, більш м`які, запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 .
Враховуючи майновий стан підозрюваної, а також суму майнової шкоди (538 989 гривень та 560 000 гривень), що спричинена злочином, який інкримінується ОСОБА_5 , лише максимальний розмір застави, визначений ст. 182 КПК України, здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та матиме достатнього стримуючого фактору від переховування або перешкоджання належному здійсненню досудового розслідування. Розмір застави повинен бути встановлений з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку неявки ОСОБА_5 до органу досудового розслідування чи суду, буде достатньою для того, щоб утримати її від втечі.
Тому слідчий просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Під час розгляду клопотання підозрювана ОСОБА_5 і її захисник просили відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, зважаючи на необґрунтованість підозри; недоведеність ризиків, на які посилаються слідчий та прокурор. Захисник просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000133 від 23.01.2020 року, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001034 від 16.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
11.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке не викликає розумних сумнівів у цьому і підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином, при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею, враховується наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того, слідчий суддя вважає наявними ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення її винуватості, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищення речових доказів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчим суддею враховується ступінь тяжкості злочину, у вчиненні котрого підозрюється ОСОБА_5 , котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
При цьому слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Слідчим суддею також враховуються дані про особу ОСОБА_5 , яка працює, раніше не судима.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вважаю можливим застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 17 год. 00 хв. 27.03.2020 року.
Щодо визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, виходячи з вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вважаю за доцільне визначити розмір застави у сумі 608 100,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 17 год. 00 хв. 27.03.2020 року.
Визначити відносно підозрюваної ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 608 100 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
У випадку внесення підозрюваною ОСОБА_5 встановленої застави у розмірі 608 100 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки на строк до двох місяців:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1