КОПІЯ
Справа № 683/35/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 09 листопада 2018 року біля 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на дорозі загального користування поблизу домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин із ОСОБА_5 з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому мечоподібного відростку, які згідно висновку експерта №110 від 06 грудня 2018 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину ОСОБА_7 не визнав та пояснив, що жодних тілесних ушкоджень для ОСОБА_5 він не спричиняв. При цьому підтвердив ту обставину, що 09 листопада 2018 року біля 21 год. він разом із ОСОБА_9 проходив по дорозі біля будинковолодіння ОСОБА_5 та бачив як вона стояла біля копиці із соломою. Вказує, що ОСОБА_5 , побачивши їх, запитала чого вони тут ходять, на що він почав обзивати її нецензурними словами, оскільки тривалий час перебуває із сім`єю ОСОБА_10 у неприязних відносинах. Після завершення словесної суперечки із ОСОБА_5 він з ОСОБА_9 відійшли на територію належної йому земельної ділянки, а ОСОБА_5 побігла за ними та покликала свого чоловіка ОСОБА_11 , який прибіг з вилами та погрожував йому фізичною розправою. При цьому категорично заперечив факт нанесення для ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 не визнає своєї вини у вчинені інкримінованого йому злочину, його винуватість підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що 09 листопада 2018 року біля 21 години вона знаходилась біля свого домогосподарства та набирала солому для худоби.

Почувши гавкіт собак, вона вийшла із-за копни з соломою, щоб подивитись що сталось, однак нікого не побачила. Коли вона поверталась на територію домогосподарства, то побачила, як із-за копни з соломою вибіг ОСОБА_7 , який кинувся до неї та без будь-яких пояснень наніс їй один удар правою рукою в груди. Вказує, що від удару вона впала на спину на рядно із соломою, а ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 почали шарпати її за куртку та порвали її. На її крик прибіг чоловік ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 з ОСОБА_12 втекли на територію домогосподарства ОСОБА_7 .

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що 09 листопада 2018 року біля 21 години він перебував на території свого домогосподарства, а його дружина ОСОБА_5 набирала сіно для худоби. Він почув крик дружини й коли прибіг до неї, то побачив, що вона лежить на спині, а біля неї знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_9 кричав до ОСОБА_7 : «Дай їй ще», а ОСОБА_7 шарпав дружину за куртку. Коли вони його побачили, то втекли на територію домогосподарства ОСОБА_7 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який підтвердив той факт, що 09 листопада 2018 року біля 21 години він та ОСОБА_7 перебували біля домоволодіння ОСОБА_5 та бачили останню біля копиці із соломою, а також, що у зазначений час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мав місце конфлікт.

Висновком судово-медичної експертизи №110 від 06 грудня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому мечоподібного відростку, який виник від, як мінімум, однієї дії удару тупого твердого предмету в ділянку перелому, яким міг бути кулак руки сторонньої особи, йому подібний предмет, і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (Т.1 а.с.165).

Протоколом огляду куртки від 28 грудня 2018 року та фототаблицею, згідно яких на куртці синього кольору, у яку 09 листопада 2018 року була одягнута ОСОБА_5 , зафіксовано наявність пошкодження у вигляді розриву лівого рукава на рівні плеча розміром 12 см (Т.1 а.с.147-150).

Протоколом слідчого експерименту від 28 грудня 2018 року та відеозаписом цієї слідчої дії, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 на місці події показала механізм нанесення їй ОСОБА_7 одного удару кулаком правої руки в область грудної клітини (Т.1 а.с.153-155, а.с.113).

Протоколом слідчого експерименту від 28 грудня 2018 року та відеозаписом цієї слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_11 на місці події показав де саме та в якому положенні він виявив дружину ОСОБА_5 09 листопада 2018 року біля 21 години, коли прибіг на місце події, а також місце, де знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та напрямок, у якому вони втекли (Т.1 а.с.169-171, а.с.112).

Протоколом медичного обстеження для встановлення стану сп`яніння Красилівської ЦРЛ від 10 листопада 2018 року, згідно якого ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння (Т.1 а.с.185).

Встановлені судом обставини підтверджується також: рапортом чергового інспектора РПП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 від 09 листопада 2018 року про отримання 09 листопада 2018 року о 22 год. 52 хв. повідомлення від Старокостянтинівської ЦРЛ щодо нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та ОСОБА_9 (Т.1 а.с.118), заявою потерпілої ОСОБА_5 від 09 листопада 2018 року, у якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які 09 листопада 2018 року біля 21 год. спричинили їй тілесні ушкодження (Т.1 а.с.120), копією травм карти ОСОБА_5 , згідно записів якої вона 09 листопада 2018 року о 22 год. 10 хв. зверталась до лікаря-травматолога Старокостянтинівської ЦРЛ зі скаргою на біль в грудній клітині, про обставини отримання травми ОСОБА_5 повідомила лікарю, що її вдарив ОСОБА_7 , за результатами звернення і огляду ОСОБА_5 поставлено діагноз «забій грудної клітки, забій волосяної ділянки голови» (Т.1 а.с.158- зворот), копією медичної картки ОСОБА_5 , згідно записів якої 12 листопада 2018 року їй поставлено діагноз: закритий перелом мечевидного відростка без зміщення (Т.1 а.с.156-158).

Кожен з наведених вище доказів підтверджує визначені ст.91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто ці докази є належними.

Кожен з цих доказів отриманий в порядку, встановленому КПК України, а тому ці докази є допустимими.

Сумнівів у достовірності цих доказів у суду не має, адже усі вони повністю узгоджуються між собою.

При цьому, суд критично оцінює та не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9 у тій частині, що ОСОБА_7 не наносив ОСОБА_5 будь-яких ударів, що вона під час конфлікту не падала, та що вони з ОСОБА_7 її за куртку не шарпали, що саме ОСОБА_5 першою почала виражатись нецензурними словами на адресу ОСОБА_7 , бігла за ними та штурхала ОСОБА_7 в живіт палкою, якою набирала солому, а коли він цю палку відібрав, то покликала свого чоловіка ОСОБА_11 , який прибіг з вилами та погрожував їм фізичною розправою, оскільки такі його показання суперечать іншим дослідженим судом доказам, зокрема, показанням потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 , які є послідовними та узгоджуються між собою, даним протоколів слідчих експериментів із потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_11 , висновку судово-медичної експертизи №110 від 06 грудня 2018 року, а також суперечать показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 . При цьому суд враховує, що ОСОБА_9 перебуває у дружніх відносинах із обвинуваченим та у тривалих неприязних відносинах із потерпілою, про що він та потерпіла підтвердили у судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено ОСОБА_7 20 лютого 2016 року (Т.1 а.с.25), а тому в силу п.5 ч.1 ст.89 КК України він є таким, що не має судимості.

З огляду на це із обвинувачення слід виключити посилання на те, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше судима, а також слід виключити посилання на повторність, як обставину, що обтяжує покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_7 є таким, що не судимий, проте раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України його судимості погашені, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, своєї вини у вчинені злочину не визнав, не розкаявся, завдану потерпілій шкоду не відшкодував.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, а також з урахуванням досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , яка складена 22 березня 2019 року Старокостянтинівським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, згідно якої ймовірність вчинення ОСОБА_7 повторного правопорушення є високою, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства або окремих осіб, а застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання у виді обмеження волі.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому слід залишити попередній цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_7 неодноразово ухилявся від явки до суду, в зв`язку із чим до нього неодноразово застосовувались приводи та оголошувався його розшук, засуджується до обмеження волі, а тому може ухилятись від відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_7 , а саме заподіяння потерпілій ОСОБА_5 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, остання змушена була лікуватись, на що витратила 840 грн. 45 коп. (99,53 грн. + 211,80 грн. + 167,60 грн. + 32,08 грн. + 329,44 грн.), що підтверджується медичною карткою, у якій зазначено діагноз ОСОБА_5 та призначені їй препарати, а також чеками, що підтверджують придбання призначених препаратів (Т.1 а.с.35-39, а.с.42-45). Зазначені кошти підлягають з стягненню на її користь з ОСОБА_7 .

Що стосується вимог про відшкодування вартості куртки, яка була на ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення, то потерпілою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вартість куртки становить 500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки потерпілою не доведено, що вартість куртки становить 500 грн., тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`ясень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Так, внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому мечоподібного відростку, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У зв`язку із цим, ОСОБА_5 змушена була звертатись за медичною допомогою, а також до правоохоронних органів. При цьому, вона перенесла стресову ситуацію, пережила приниження честі, гідності, зазнала фізичного болю та страждань, змушена була лікуватись та вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вищевказані обставини та наявні докази заподіяної потерпілій шкоди, а також виходить із засад розумності, виваженості і справедливості, майнового стану обвинуваченого та вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 15000 грн. моральної шкоди.

Саме такий розмір моральної шкоди, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої буде достатньою сатисфакцією.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній цілодобовий домашній арешт, поклавши на ОСОБА_7 обов`язок цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також прибувати за кожною вимогою до суду.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 840 грн. 45 коп. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

Речовий доказ - куртку синього кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: