Провадження № 1-кс/947/5674/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні №0000989 відомості про яке 23.10.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2391, ч. 4 ст. 240, ст. 1 ст. 254 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000989 відомості про яке 23.10.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом можливого незаконного заволодіння службовими особами ПП « ОСОБА_5 » ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля, за фактом можливого порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » встановлених правил використання надр, яке створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, що спричинило тяжкі наслідки, за фактом можливого безгосподарського використання службовими особами ПП « ОСОБА_5 » земель, що спричинило тривале зниження та втрату їх родючості, виведення земель із сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.02.2005 створено юридичну особу у формі приватного підприємства « ОСОБА_5 » з присвоєнням ідентифікаційного коду НОМЕР_1 за основним видом діяльності добування піску, гравію, глин і каоліну (код КВЕД 08.12). Засновником даного підприємства являється ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 , в свою чергу, виконує обов`язки директора зазначеного підприємства.
Відповідно до статуту, метою створення підприємства є виробнича та комерційна діяльність, яка спрямована на отримання прибутку та реалізація на її основі інтересів засновника та трудового колективу підприємства. Предметом діяльності підприємства серед іншого є добування піску, гравію, глини і каоліну, добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів.
Згідно до п. 4.4. статуту засновник є власником підприємства, а пунктом 5.1. передбачено, що управління підприємством здійснюється засновником або директором підприємства, що призначається засновником підприємства. Засновник підприємства визначає основні напрямки діяльності, затверджує його плани та звіти про їх виконання, призначає директора, виконує інші передбачені статутом повноваження.
Пунктом 5.3. статуту передбачено, що керівництво оперативною та поточною діяльністю підприємства та організацією виконання рішень засновника здійснює директор, який призначається та звільняється з посади засновником.
Статутом передбачено, що директор діє без довіреності від імені підприємства, вирішує всі питання оперативно-господарського управління підприємством, зокрема забезпечує виконання рішень засновника, затверджує поточні плани діяльності підприємства, укладає угоди, договори купівлі-продажу, дарування, міни, оренди, застави, від імені підприємства, розпоряджається його майном, затверджує інструкції, накази, розпорядження та інші акти стосовно його діяльності, видає доручення, відкриває в банках та розпоряджається розрахунковим, валютним та іншими рахунками підприємства, підписує платіжні та інші розрахункові документи; приймає та звільняє працівників підприємства, визначає його штати, утворює структурні підрозділи, необхідні для виконання мети діяльності підприємства, організовує бухгалтерський облік та звітність підприємства, виконує інші функції по керівництву підприємством, що не належать згідно статуту до компетенції засновника підприємства.
Таким чином, приватне підприємство ПП « ОСОБА_5 » здійснює підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та згідно ст. 49 Господарського кодексу України, службові особи зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, за що встановлено майнову та іншу передбачену законом відповідальність, у тому числі кримінальну за вчинення суспільно небезпечного діяння, який містить склад кримінального правопорушення, передбачений Кримінальним кодексом України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.07.2013 ІНФОРМАЦІЯ_1 ПП « ОСОБА_5 » видано спеціальний дозвіл №4387 на користування надрами у вигляді «Геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення» на території площею 66.90 га в межах географічних координат на ділянці надр « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», що в межах Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Мета користування надрами - «геологічна, у тому числі дослідно-промислова розробка піщано-галькового матеріалу, затвердження запасів корисної копалини ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Термін дії дозволу 5 років, тобто до 01.07.2018 р.
04.11.2013 дію дозволу тимчасово припинено на підставі підпукнту 1, 5, 6 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011, а саме: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища; проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом. В подальшому, 21.02.2014 дію дозволу поновлено, а 01.07.2018 строк дії спеціального дозволу №4387 закінчено.
В подальшому, 08.11.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 підприємству ПП « ОСОБА_5 » видано спеціальний дозвіл №6292 на користування надрами у вигляді «видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ)», вид корисної копалини «пісок, піщано-галечник» на території площею 57.70 га в межах визначених дозволом географічних координат на ділянці надр «Родовище Біляївське, Ділянка Центральна», що в межах Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Мета користування надрами - «видобування піщано-галькових порід та піску придатних після збагачення для улаштування шарів дорожнього полотна, як компонент в`яжучий для виробництва щільних силікатнових бетонів та для дорожнього будівництва, а також для благоустрою, рекультивації та планування. Термін дії дозволу 20 років, тобто до 08.11.2038 р.
Відповідно до вказаних в дозволі географічних координат видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) здійснюється на земельних ділянках: :01:001:0299, :01:001:0302, :01:001:0300, :01:001:0832, :01:001:0833, :01:001:0358, :01:001:0288, :01:001:0289, :01:001:0357, :01:001:0356, :01:001:0365, :01:001:0366, :01:001:0367, :01:001:0834, :01:001:0835, :01:001:0836, :01:001:0837, :01:001:0373, :01:001:0374, :01:001:0375, :01:001:0828, :01:001:0838.
В ході проведення досудового розслідування встановлені обставини, які свідчать про можливі порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » чинного законодавства під час здійснення господарської діяльності по видобуванню корисних копалин (промислова розробка родовищ).
Отже, відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ст. 4 Кодексу України «Про надра», надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.
Стаття 1 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.
Відповідно до ст. 2, завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян. Відповідно до ст. 3 Кодексу України «Про надра» гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.
Згідно ст. 6 цього ж Кодексу, корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення.
Відповідно до ст. 14 Кодексу надра надаються у користування для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин.
Відповідно до ст. 19 Кодексу України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін визначено «Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Відповідно до ст. 3 «Порядку надання спеціальних дозволів на кожний вид користування надрами» в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.
Крім того, ст. 17 Кодексу України «Про надра» визначено, що гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.
Відповідно до ст. 24 Гірничого Закону України, гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу; технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).
Кабінетом Міністрів України (Постанова № 59 від 27.01.1995) затверджено «Положення про порядок надання гірничих відводів». Це Положення встановлює порядок надання гірничих відводів (частини надр) користувачам на території України для розробки родовищ твердих, рідких та газоподібних корисних копалин, а також будівництва і експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі на континентальному шельфі та у виключній (морській) економічній зоні.
Так, акт гірничого відводу видається на підставі розробленого проекту гірничого відводу. Відповідно пункту 19 Положення, проекти гірничих відводів розробляються спеціалізованими проектними або добувними організаціями, які спроможні виконувати роботи з маркшейдерської справи. Вимоги до вищевказаних проектів визначені Додатком 2 до Положення. Крім того пунктом 6 Додатку 2 до Положення визначений вичерпний перелік документів, що мають додаватись до проекту гірничого відводу та фактично є його складовою частиною, а саме: копія спеціального дозволу на користування ділянкою надр; копія протоколу про затвердження проекту розробки родовища; витяг з протоколу засідання ДКЗ щодо оцінки запасів корисних копалин, їх кількості по об`єктах; висновок науково-дослідної організації стосовно технічної неможливості знешкодження та утилізації шкідливих речовин, відходів виробництва та стічних вод, а також сумісності шкідливих речовин, відходів виробництва або стічних вод з породами, що їх містять, та пластовими водами горизонтів, де планується їх поховання або скидання; стосовно придатності відпрацьованих гірничих виробок для використання в цілях, передбачених проектом; документ про згоду землевласника або землекористувача з рішенням про надання гірничого відводу.
Відповідно до ст. 24 Кодексу України «Про надра» користувачі надр зобов`язані забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві. Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.
Відповідно до ст. 65 Кодексу України «Про надра», порушення законодавства про надра тягне за собою відповідальність, в тому числі кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у: самовільному користуванні надрами, невиконанні правил охорони надр та вимог щодо безпеки людей, майна і навколишнього природного середовища від шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами та інше.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що починаючи з 2018 року службові особи ПП « ОСОБА_5 », будучи достовірно обізнаними із законодавством у галузі видобування корисних копалин, маючи відповідний спеціальний дозвіл №6292 на видобування корисних копалин, у вигляді піску, на ділянці надр на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, вчиняють дії, щодо незаконного, без оформлення належних дозвільних документів, видобування корисних копалин за межами дії отриманого спеціального дозволу, шляхом видобутку піску на самовільно зайнятих розташованих поруч земельних ділянках загальною площею приблизно 39 га з кадастровими номерами: :01:001:0355, :01:001:0354, :01:001:0353, :01:001:0352, :01:001:0351, :01:001:0587, :01:001:0359, :01:001:0360, :01:001:0361, :01:001:0362, :01:001:0363, :01:001:0364, :01:001:0372 та за допомогою спеціальної техніки та осіб з числа працівників підприємства, внаслідок чого проводиться незаконний видобуток корисної копалини - піску із порушенням встановлених законодавством правил використання надр, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, та спричиняє тяжкі наслідки. Видобування піску за межами дії дозволу здійснюється працівниками ПП « ОСОБА_5 » та за таких обставин, що працівники, знаходячись в робочій зоні кар`єру поза межами спеціального дозволу, перебувають в зоні обрушення, у зв`язку з чим створено реальну небезпеку для їх життя і здоров`я під час проведення видобувних робіт. Вбачається, що службові особи ПП « ОСОБА_5 » навмисно надають вказівки підлеглим працівникам на проведення робіт підвищеної небезпеки по видобуванню корисних копалин в порушення п.п. 1.1, 1.2 розділу V «Правил охорони праці розробки родовищ корисних копалин відкритим способом» (НПАОП 0.00-1.24-10) у частині невідповідності безпечної висоти видобувного уступу при розробці розсипчастих і сипучих порід, плану розвитку гірничих робіт на проведення експлуатації родовищ корисних копалин в установленому порядку, створюючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб.
Окрім того, слід зазначити, що про порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » правил використання надр свідчить той факт, що спеціальний дозвіл №6292 на користування надрами у вигляді «видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ)» виданий підприємсту 08.11.2018, яке фактично уже здійснювало видобування піску. Однак, видобуток здійснювався в порушення вимог ст. 24 Гірничого Закону України, вимог ст. 19 Кодексу України «Про надра», яке передбачає, що право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який підприємству видано лише 28.11.2019, іншою мовою, видобування підприємством копалин до моменту отримання акту про надання гірничого відводу являється незаконним.
Крім того, відповідно до ст. 18 Кодексу України «Про надра» надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.
Також п. 11 «Положення про порядок надання гірничих відводів» затвердженого Постановою КМУ №59 від 27.01.1995 р. вказано, що земельні ділянки для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, якщо інше не передбачено актами законодавства, виділяються після надання гірничого відводу в порядку, передбаченому чинним земельним законодавством.
В свою чергу, Земельний кодекс України визначає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі за основним цільовим призначенням поділяються в тому числі на категорії земелі сільськогосподарського призначення, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до ст. 20 даного Кодексу, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Відповідно до ст. 22 землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Стаття 65 Земельного кодексу України вказує, що землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.
Відповідно до ч. 4 ст. 65 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.
Відповідно до ст. 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.
Обовязково слід зазначити, що відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статею 126 передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Законом України «Про охорону земель» статею 36 вказується, що охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом. У разі вилучення (викупу) земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб забезпечується пріоритет максимального збереження продуктивних земель.
Крім того, ст. 168 Земелього кодексу України вказує, що грунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Крім того, ст. 211 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи несуть, в тому числі, кримінальну відповідальність, відповідно до законодавства, за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту, непроведення рекультивації порушених земель, відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без затверджених у випадках, визначених законом, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь.
Важливо зазначити, що відповідно до п. б ст. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України не допускається: зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.
Виходячи з вищевикладеного, нормами чинного земельного законодавства встановлено мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що починаючи з 2018 року (більш точна дата та час встановлюються) службові особи ПП « ОСОБА_5 » на підставі спеціального дозволу №6292 виданого 08.11.2018 та акту гірничого відводу виданого лише 28.11.2019 здійснюють видобування корисних копалин у вигляді піску на земельних ділянках: :01:001:0299, :01:001:0302, :01:001:0300, :01:001:0832, :01:001:0833, :01:001:0358, :01:001:0288, :01:001:0289, :01:001:0357, :01:001:0356, :01:001:0365, :01:001:0366, :01:001:0367, :01:001:0834, :01:001:0835, :01:001:0836, :01:001:0837, :01:001:0373, :01:001:0374, :01:001:0375, :01:001:0828, :01:001:0838. Вказані земельні ділянки мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частина вказаних земельних ділянок перебуває в оренді взагалі у інших підприємств.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ПП « ОСОБА_5 » на земельних ділянках :01:001:0355, :01:001:0354, :01:001:0353, :01:001:0352, :01:001:0351, :01:001:0587, :01:001:0359, :01:001:0360, :01:001:0361, :01:001:0362, :01:001:0363, :01:001:0364, :01:001:0372, які мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порушення вимог пунктів «а» та «ґ» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувачі земельних ділянок зобов`язані забезпечувати їх використання за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, в порушення ст. 52 ЗУ «Про охорону земель» згідно з якою встановлено, що при проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, відокремлена ґрунтова маса підлягає зняттю, складуванню, збереженню та перенесенню на порушені або малопродуктивні земельні ділянки відповідно до робочих проектів землеустрою, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт, не маючи дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту), за допомогою спеціальної техніки, знявши родючий шар грунту на вищевказаних земельних ділянках, здійснють незаконний видобуток корисних копалин, при цьому не оформлюючи належним чином право користування землі та зміни їх цільового призначення. Вказані дії спричиняють зміни рельєфу та утворення кар`єру за межами дозволу, внаслідок чого подальше використання вказаних земельних ділянок за їх цільовим призначенням, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва стане неможливе, внаслідок таких дій вказані землі можуть бути виведені з сільськогосподарського обороту, що призведе до втрати сільськогосподарського виробництва.
Крім того, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході здійснення заходів, направлених на дотримання вимог земельного законодавства, виявлено численні порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » вимог земельного законодавства в частині порушення правил використання надр, самовільного зайняття земельних ділянок, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу.
Крім того, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядались наступні матеріали звернення, що мають відношення до діяльності піщаного карьєру, а саме: №8040 від 21.11.2018 звернення ОСОБА_8 щодо діяльності піщаного кар`єру. В подальшому по вказаним зверненнях проводилась перевірка, вібирались пояснення та створювались інші документи, що мають значення під час проведення досудоовго розслідування вказаного кримінального провадження.
Крім того, у провадженні Біляївського ВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження №0000669 від 14.09.2015 за кваліфікацією порушення встановлених правил використання надр (ч. 2 ст. 240 КК України) а також за ч. 2 ст. 364 КК України. В пордальшому по даному провадженю проводились слідчі (розшукові) дії. Документи, що створені в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провдження будуть мати значення під час проведення досудоовго розслідування по вказаному кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У зв`язку з вищевикладеним, на даний час, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні виникла необхідність отримати доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно якої просить розглянути клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до вимог статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до приписів ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній при зверненні до слідчого судді, обмежився загальними посиланнями на норми КПК України, що регулюють питання тимчасового доступу до речей і документів.

Однак, в клопотанні, крім загальних фраз, не зазначено, яке саме мають значення документи для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Матеріалами, наданими з клопотанням, слідчим не доведено достатніх підстав вважати, що зазначені в клопотанні документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також, слідчим не доведено того, що зазначені в клопотанні речі і документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Таким чином, враховуючи, що слідчим в своєму клопотанні не було обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Вказане клопотання можливо розглянути без виклику осіб, у володінні яких знаходяться зазначені у клопотанні слідчого документи.

Керуючись ст.ст. 160, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні №0000989 відомості про яке 23.10.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2391, ч. 4 ст. 240, ст. 1 ст. 254 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1