УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморського, Василівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючий, не одружений, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 грудня 2019 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині дороги, що веде від с. Приморського, Запорізького району, Запорізької області до автодороги Харків-Сімферополь, в напрямку вказаної автодороги. В салоні його автомобіля в якості пасажирів перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В цей же час, по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, з боку м. Сімферополя в напрямку м. Харкова, рухався автомобіль «Mercedes-Benz Atego 816L», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Наблизившись до Т-образного перехрестя дороги, що веде від с. Приморського з автодорогою Харків-Сімферополь, перед яким для водія ОСОБА_5 встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», він, діючи зі злочинною самовпевненістю, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, не виконав вимоги вказаного знаку, не дав дорогу автомобілю «Mercedes-Benz Atego 816L», який наближався до перехрестя по головній дорозі справа від нього, не зупиняючись перед перехрестям, виїхав на нього та, виконуючи маневр повороту наліво, скоїв зіткнення з вказаним автомобілем «Mercedes-Benz Atego 816L», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями.

Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «ВАЗ 2109» ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в кареті швидкої допомоги, пасажир ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «ЗОКЛ» ЗОР, де в той же день помер, а пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, з якими госпіталізований до КНП «МКЛЕ та ШМД» ЗМР.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

28 грудня 2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

29 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування автомобілів, їх пошкодження та стан проїзної частини в місці події;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який був безпосереднім учасником пригоди та який пояснив механізм ДТП;

- показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були пасажирами автомобіля «ВАЗ 2199», під керуванням водія ОСОБА_5 , пояснили, що саме ОСОБА_5 на момент ДТП керував автомобілем, а також пояснили механізм ДТП.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 : може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Крім того, ОСОБА_5 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена. Перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

Зокрема, вищевказаний ризик також підтверджуються тим, що ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи. Все вказане не виключає можливість переховування його від органів досудового розслідування та суду.

При обрані запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, варто враховувати й те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні;

- відсутність таких осіб, постійного місця роботи та джерела доходів унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- тяжкість вчиненого кримінального правопорушення унеможливлює застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людей.

З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження найбільш доцільним буде обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, які просили клопотання задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 28 грудня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.

29 грудня 2019 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 289 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Так, в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження міститься:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування автомобілів, їх пошкодження та стан проїзної частини в місці події;

- показання свідка ОСОБА_12 , який був безпосереднім учасником пригоди та який пояснив механізм ДТП;

- показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були пасажирами автомобіля «ВАЗ 2199», під керуванням водія ОСОБА_5 , пояснили, що саме ОСОБА_5 на момент ДТП керував автомобілем, а також пояснили механізм ДТП.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Також, ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди, що є ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, впливати на швидкість проведення досудового розслідування, затягувати його проведення, мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином, що являється ризиком, передбаченим п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, має постійне місце проживання, не працевлаштований. Окрім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та через яку наступили тяжкі наслідки, смерть потерпілих.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 28 лютого 2020 року включно, який слід рахувати з 29 січня 2020 року, тобто з дня постановлення ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог клопотання, з огляду на що клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 28 лютого 2020 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , рахувати з 29 січня 2020 року, тобто з дня постановлення ухвали слідчого судді.

Визначити строк дії ухвали до 28 лютого 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1