Ухвала

Іменем України

Справа № 712/10143/19
Провадження № 1-кс/712/5852/19

31 липня 2019 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0003371, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2019 року клопотання старшого слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України, уродженець м. Черкаси, Черкаської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2008 року за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 2) вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2008 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 304, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання по вироку від 12.03.2008 та визначено до відбування 4 роки 3 місяці. Звільнений 01.11.2012 по відбуттю покарання, 2) вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці. Звільнений 23.02.2018 по відбуттю покарання.
Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003371 від 26.06.2019 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 25.06.2019 близько 21 год. 30 хв., будучи особою раніше судимою за вчинення майнових злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вулиця Гагаріна, в парку «Долина троянд», маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись сприятливою для нього обстановкою, а саме тим, що потерпілий ОСОБА_6 відпочиваючи з сім`єю відволікся на деякий час, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме барсетку, яка знаходилась на лавці, та в якій перебували грошові кошти в сумі 2, 708 грн. Вартість зазначеної барсетки згідно висновка експерта №8/459 від 24.07.2019 становить 210 гривень. В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому збитків на загальну суму 2, 918 гривень.
31.07.2019 по даному факту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, який відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі до п`яти років.Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, знищити документи та інші докази, які мають істотне значення для встановлення правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні, у зв"язкуз викладеним слідчий звернувся з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задоволити.
Підозрюваний вказав, що до вчинення інкримінованого йому діяння не причетний.
Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження протоколом огляду місця події від 25.06.2019 року, протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 03.07.2019р., протоколами допитів свідків 03 липня 2019 року, 20 липня 2019 року.
При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у період незнатої і непогашеної судимості злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, офіційного джерела доходів не має, тому під острахом кримінальної відповідальності може ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та продовжувати вчиняти нові злочини, також може впливати на потерпілого. Про наявність даного ризику може свідчити поведінка підозрюваного, раніше неодноразово судимого за вчинення корисливих майнових злочинів, в судовому засіданні по розгляду даного клопотання вимагав надати йому зустріч з потерпілим.
Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід на даному етапі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виходячи з вище зазначених ризиків та враховуючи, що підозрюваний зазначив про відсутність у нього постійного місця проживання і це виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.
Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процеду ра, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої тяжкості або середньої тяжкості визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 1 січня 2019 року становить 1921 (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна) гривні.
При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважаю за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу у 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 19210 грн. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»
З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по з 31 липня 2019 року по 28 вересня 2019 року включно із можливістю внесення застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 19210 грн.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1