ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1854/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003981 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 днів, з моменту фактичного затримання 05 жовтня 2019, 02:14 год., до 03 грудня 2019, 02:14 год. Одночасно визначено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 57 630 гривень, при внесенні якої його вирішено з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. В обгрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначив, що слідчим суддею не враховано конкретні обставини вчиненого злочину, а також те, що більших збитків вдалося уникнути лише завдяки очевидцям злочину. Внаслідок злочину була знищена передня частина автомобіля, в тому числі моторний відсік, а тому висновок судді про невеликий розмір шкоди є безпідставними та спростовуються вказаними доказами. При перевірці даних підозрюваного встановлено, що він не має на утриманні малолітніх дітей, розлучений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Посилання на наявність у підозрюваного сина, який страждає тяжким захворюванням, вважає суперечливими. Згідно пояснень щодо догляду підозрюваного за його хворим сином нічим, окрім пояснень, ці відомості іншими доказами не підтверджуються. З наданої копії довідки вбачається, що ОСОБА_11 страждає епілепсією, рекомендовано легкий труд, вказівку на потребу в сторонньому догляді відсутні. Також відсутні дані, що ОСОБА_8 є єдиним близьким родичом свого сина та що саме він дійсно здійснює за ним догляд. Вважає, що посилання в ухвалі на відсутність ризику впливу на потерпілу спростовується тим, що судом не враховано тяжкість скоєного злочину, а також зазначенням суддею того, що підозрюваний був раніше знайомий з потерпілою. Вказане спростовує відсутність ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи тяжкість скоєного злочину, розмір спричиненої шкоди, дані про особу ОСОБА_8 та його спосіб життя, вважає, що достатнім розміром застави буде застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становитиме 288 150 грн. Також, при внесенні застави підозрюваним, на нього, крім обов`язків покладених ухвалою слідчого судді від 07.10.2019, необхідно покласти обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, а також здати на зберігання до відповідних органів паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003981 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
05.10.2019 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

05.10.2019 року слідчий поліції ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання посилався на наявність обґрунтованої підозри, яку підтверджував зібраними по справі доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 05.10.2019; протоколом огляду місця події від 05.10.2019 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 05.10.2019; технічного посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого автомобіль «Suzuki Jimny», державний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 05.10.2019; ОСОБА_19 від 07.10.2019; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.10.2019. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Тому вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2019 року вказане клопотання слідчого задоволено. ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 днів, з моменту фактичного затримання 05 жовтня 2019, 02:14 год., до 03 грудня 2019, 02:14 год. та визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 57 630 гривень, при внесенні якої його вирішено з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Враховуючи, особу підозрюваного, який малолітніх дітей на утриманні не має, розлучений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, вважав, що існує ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду. Доводи про постійний догляд за своїм повнолітнім сином, який має інвалідність, слідчий суддя вважав нічим окрім його пояснень не підтвердженим, оскільки з наданої копії довідки вбачається, що ОСОБА_11 страждає епілепсією, йому рекомендовано легкий труд. Вказівки на потребу в сторонньому догляду у довідці відсутні. Інші ризики, зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважав недоведеними, оскільки вони грунтуються на припущеннях. З врахуванням вищевказаного, вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою звизначенням, як альтернативу застосованому щодо неї запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою - заставу, розмір якої становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи невеликий розмір шкоди, завданої інкримінованим діянням, стан здоров`я підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні сина, який страждає тяжким захворюванням.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри і наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується наданими у матеріалах справи доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 05.10.2019; протоколом огляду місця події від 05.10.2019 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 05.10.2019; технічного посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого автомобіль «Suzuki Jimny», державний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 05.10.2019; ОСОБА_19 від 07.10.2019; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.10.2019. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).

Таким чином, висновок слідчого судді про обгрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогами КПК України та доданим до клопотання матеріалам.

Приймаючи стосовно підозрюваного рішення про визначення застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя виходив з обставин інкримінованого злочину, розміру нанесеної шкоди, наявності у підозрюваного на утриманні сина, який страждає тяжким захворюванням і вважав, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

Враховуючи конкретні обставини справи, розмір заподіяної діями підозрюваного шкоди, наслідки цих діянь, відсутність у підозрюваного на утриманні малолітніх дітей, а також те, що згідно наданої підозрюваним довідки ОСОБА_11 не потребує стороннього догляду, а також відсутність даних, які б свідчили, що підозрюваний є єдиним близьким родичом ОСОБА_11 який може здійснювати за ним догляд, судова колегія вважає, що достатнім розміром застави, який відповідає вимогам ст. 187 КПК України і здатний забезпечитиутримування підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки є розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 153 680 грн.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Проте, розмір застави, визначений слідчим суддею, не відповідає як вимогам КПК України, так і доводам клопотання слідчого стосовно обставин вчинених підозрюваним дій. Прокурором та слідчим не наведено доказів на підтвердження виключних обставин, у зв`язку з якими розмір застави може бути більший, ніж 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2019 року скасувати в частині визначення розміру суми застави та в цій частині прийняти нову ухвалу.

Визначити розмір застави 153 680 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді