В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2019 Справа №607/2993/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001906 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, водія АТП «117», проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він 06 липня 2018 року близько 15год. перебував у салоні маршрутного таксі №22, яке слідувало від зупинки громадського транспорту «Автовокзал» до зупинки громадського транспорту «Текстильник» в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав із жіночої сумки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі Джей5», моделі СМ-Джей530ФМ/ДС, вартістю 3368, 75 грн., разом із чохлом, карткою пам`яті мікро-СД, об`ємом 16 Гб та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив наведеній потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 30 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №6.1-89/19 від 25 січня 2019 року в сумі 572 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі Джей5», моделі СМ-Джей530ФМ/ДС? у рожевому чохлі, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 слід залишити у розпорядженні останньої.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 30 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №6.1-89/19 від 25 січня 2019 року в сумі 572 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі Джей5», моделі СМ-Джей530ФМ/ДС, у рожевому чохлі, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останньої.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1