УХВАЛА
8 листопада 2019 року

м. Київ

справа №328/235/18
провадження № 51-5523 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 1 липня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які вплинули на прийняті по суті судові рішення, і відповідно до ст. 412 КПК тягнуть за собою обов`язкове їх скасування із закриттям кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім цього, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений, заперечуючи законність свого засудження за ч. 1 ст. 121 , ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування оспорюваних рішень з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також, ОСОБА_4 не вказує й конкретних порушень закону, які на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК , а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Крім того,в касаційній скарзі засуджений наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 1 липня 2019 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3