ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/437/19 Номер провадження 11-сс/814/196/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 з секретарем ОСОБА_5
за участю:
власника майна ОСОБА_6
розглянувши в апеляційному порядку у м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 1 березня 2019 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 . Накладено арешт із позбавленням права відчуження, володіння та користування на наступне майно:
1) шини автомобіля ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , мешканцем АДРЕСА_1 ;
2) колоди дерев різних порід загальним об`ємом близько 6 кубів, які знаходяться у кузові автомобіля ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 ;
3) пластикову каністру біло-прозорого кольору з червоною приліпкою, яка наполовину заповнена рідиною ззовні схожою на мастильну речовину;
4) каністру синього кольору з наліпкою «CIF EVOLLUTION» заповнену рідиною;
5) каністру сірого кольору з наліпкою «TOTAL QUARTZ» заповнену наполовину рідиною;
6) каністру біло-прозорого кольору із наліпкою «МАСЛО для 2-тактних двигунів»;
7) два ціпки для бензопилки;
8) металеву деталь, що схожа на елемент бензопилки;
9) алюмінієвий шматок металу;
10) дві паперові коробки із написами «STILL WINZOR».
11) 27 (двадцять сім) зрізів зі спилів дерев (діаметри яких: спил №1 діаметром 17 см, спил №2 діаметром 21 см, спил №3 діаметром 24 см, спил №4 діаметром 19 см, спил №5 діаметром 11 см, спил №6 діаметром 22 см, спил №7 діаметром 21 см, спил №8 діаметром 20 см, спил №9 діаметром 19 см, спил №10 діаметром 23 см, спил №11 діаметром 20 см, спил №12 діаметром 20 см, спил №13 діаметром 25 см, спил №14 діаметром 50 см, спил №15 діаметром 15 см, спил №16 діаметром 18 см, спил № 17 діаметром 24 см, спил №18 діаметром 24 см, спил №19 діаметром 22 см, спил №20 діаметром 25 см, спил №21 діаметром 19 см, спил №22 діаметром 33 см, спил №23 діаметром 29 см, спил №24 діаметром 61 см, спил №25 діаметром 33 см, спил №26 діаметром 27 см, спил №27 діаметром 29 см);
12) пластикову деталь, що ззовні схожа на рукоятку бензопилки;
13) пусту пластикову каністру білого кольору.
У задоволені клопотання про накладення арешту на автомобіль ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 відмовлено.
На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі, наклавши також арешт на автомобіль ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 .
На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що під час огляду місця події та обшуку у кузові цього автомобіля були виявлені колоди різних порід дерев, загальним об`ємом близько 6 куб.м., паливно-мастильні матеріали та інші предмети, схожі на запчастини до бензопили, тканеві рукавиці із слідами деревини, оголошення на папері про продаж дров та стружку з деревини у салоні автомобілю. На думку прокурора, даний автомобіль міг бути знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та на ньому збереглася слідова картина злочину. В ході досудового розслідування встановлено, що цим автомобілем здійснювалось перевезення незаконно порублених дерев, а тому даний автомобіль в подальшому підлягає спеціальній конфіскації.
Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.
Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку фактичного власника майна ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 1 березня 2019 року, за відсутності прокурора ОСОБА_7 ..
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, згідно довіреності фактичного володільця майна ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000162 26.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Органами досудового розслідування у ході огляду місця події 26.02.2019 було вилучено вище перелічені об`єкти, які було опечатано та направлено до камери зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Миргород, вул.Я.Усика, 34; окрім автомобіля ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого, знаходяться колоди дерев різних порід загальним обємом близько 6 кубів, який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів на території Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м.Миргород, вул.Я.Усика, 34.
Слідчим, виявлене та вилучене в ході огляду місця події майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000162 від 26.02.2019.

27.01.2019 прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням, про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події.

Ухвалою від 01.03.2019 року, частково задоволено клопотання Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 . Накладено арешт із позбавленням права відчуження, володіння та користування на все майно, вилучене в ході огляду місця події, окрім автомобіля ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 .
На думку колегії суддів таке рішення є вірним.
Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. п.1 ч.2 ст.170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положення ч.10 ст.170 КПК України вказують на те, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону, при вирішенні клопотання про накладення арешту, слідчим суддею дотримано.
З наданих суду матеріалів вбачається, що наведені в клопотанні доводи прокурора про накладення арешту, перевірялись судом першої інстанції. Досліджуючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні прокурора про арешт та з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність арешту вказаного майна.
У той же час, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про відмову у задоволені клопотання в частині накладення арешту на автомобіль ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КК України.

Майно на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: автомобіль ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , не є ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а тому немає жодних підстав вважати, що це майно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, що вірно було встановлено слідчим суддею.

Проте, враховавши ту обставину, що в ході досудового розслідування необхідно буде провести трасологічну експертизу (щодо співставлення слідів протекторів шин на місці події із протекторами шин автомобіля ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 ), слідчий суддя прийшов до вірного висновку, про необхідність накладення арешту на шини автомобіля ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , передавши їх на зберігання прокурору, який ініціював дане клопотання,

Положенням ч. 3 ст.173КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, з метою захисту прав та охоронюваних інтересів власника майна, особи в правомірному користуванні якої перебуває майно та, зважаючи на необхідність його використання за призначенням, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_1 , та наголосив на негайному поверненню його власнику (окрім шин), відповідно до положень ч. 3ст. 173 КПК України.

Рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону та є обґрунтованою.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 1 березня 2019 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4