УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотань, поданих у порядку ст. 220 КПК України,
в с т а н о в и в:
20 листопада 2019 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотань, поданих у порядку ст. 220 КПК України.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, однак звернувся до суду з заявою (вх. № 120015), в якій просив залишити без розгляду його скаргу, подану в порядку ст. 303 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також враховуючи позицію скаржника ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи те, що захисником підозрюваного ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано до суду заяву, в якій він просив залишити без розгляду його скаргу на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотань, поданих у порядку ст. 220 КПК України, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду такої скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 303, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотань, поданих у порядку ст. 220 КПК України залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1