Дата документу 16.09.2019 Справа № 335/8861/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/867/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/8861/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року залишено без задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 11 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про поновлення строку подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку майна.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати повністю ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно; задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке було вилучено 03 серпня 2019 року, за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Nomi i184», ІМЕЙ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без сім-картки; мобільний телефон «Nokia RM 1035» ІМЕЙ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 без сім-картки; мобільний телефон «Nokia 105» ІМЕЙ: НОМЕР_5 без сім-картки; мобільний телефон «Nokia 105» ІМЕЙ: НОМЕР_6 без сім-картки; мобільний телефон «Lenovo S920» ІМЕЙ: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 без сім-картки; чотири сім-картки мобільного оператора «Vodafone»; одну сім-картку мобільного оператора «лайфселл»; три пластикові скредж-картки оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; одну пластикову скредж-картку оператору мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_12 ; картку пам`яті «Micro-CD Transcend 2 gb»; мобільний телефон «Iphone XS Max» ІМЕЙ: НОМЕР_13 без сім-картки, пароль НОМЕР_14 ; грошові кошти в сумі 74 800 гривень купюрами по 200 гривень; грошові кошти в сумі 33 200 гривень купюрами по 100 гривень; грошові кошти в сумі 134 000 гривень купюрами по 500 гривень; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США купюрами по 100 доларів США; грошові кошти в сумі 95 доларів США, купюрами 20 доларів 2 штуки, 50 доларів США 1 штука, 5 доларів 1 штука; грошові кошти в сумі 4 350 гривень купюрами 50 гривень, заборонивши йому розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.
Апелянт, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено конфіскацію майна, тому зазначене майно, яким користується підозрюваний ОСОБА_8 , підлягає арешту, вважає, що слідчий суддя, не пересвідчившись у підставах внесення клопотання та необхідності застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, всупереч вимогам ст. 170 КПК України, постановив ухвалу, якою залишив без задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Ст. 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді.

Зокрема, ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.

Згідно з матеріалами провадження, 03 серпня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за місцем проживання ОСОБА_8 , було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , у ході якого було вилучено майно, зазначене в протоколі обшуку.

З клопотанням про накладення арешту на зазначене майно, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя лише 15 серпня 2019 року, тобто, зі значним пропуском строку на звернення з клопотанням.

Зі змісту висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), вбачається, що особа, яка звертається до суду з метою відновлення порушеного, на її думку, права, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України й містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Як вважає колегія суддів, посилання слідчого на те, що в даному кримінальному провадженні проведена велика кількість слідчих (розшукових) дій, у тому числі невідкладних слідчих дій, у зв`язку з чим, виникла необхідність у поновленні процесуального строку для розгляду даного клопотання про арешт майна в Печерському районному суді м. Києва, не доводять, що ці обставини були об`єктивно непереборними, а тому і не свідчать про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації слідчим права на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно в строк, визначений кримінальним процесуальним законодавством.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що зміст апеляційної скарги прокурора свідчить, що апелянт оскаржує ухвалу слідчого судді від 19 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яка слідчим суддею не приймалася, оскільки слідчий суддя розглядав клопотання слідчого в частині вирішення питання про поновлення строку на звернення з клопотанням про накладення арешту майна, не знайшовши при цьому підстав для його поновлення.

Крім того, не дивлячись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144, здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що зазначено й в клопотанні слідчого, прокурор в апеляційній скарзі посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також зазначає, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено конфіскацію майна.

Проте, колегія суддів у даному випадку була позбавлена можливості прийняти рішення відповідно до вимог ст. 399 КПК України, а саме, про повернення апеляційної скарги апелянту або про відмову у відкритті апеляційного провадження, виходячи з того, що апеляційна скарга подана прокурором, тобто, особою, яка має право на подачу апеляційної скарги, та на судове рішення ухвалу слідчого судді від 19 серпня 2019 року, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Разом з цим, апеляційний суд також був позбавлений можливості залишити апеляційну скаргу прокурора без руху, виходячи з позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 344/15549/17, згідно з якою, постановлення такого рішення на стадії перевірки ухвали слідчого судді, не передбачено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді від 19 серпня 2019 року по доводам апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 11 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про поновлення строку подачі клопотання про арешт майна, зазначеного у клопотанні, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: