Справа № 127/3272/19
Провадження №11-кп/801/1240/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2019 року про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

В ході судового засідання суд поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_9 вважала за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки, на її думку, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування запобіжного заходу, не зменшились, зокрема наявний ризик переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений оголошувався у розшук. Крім того, зазначила, що обвинувачений не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків та у провадженні іншого суду перебуває ще одне кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечили, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки прокурором не доведено наявність вказаних ризиків.

Суд дійшов до висновку про доцільність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 9 листопада 2019 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є особою раніше не судимою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою позбавляє його права на свободу.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебуває інше кримінальне провадження відносно нього, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має постійного місця проживання, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого не зникли та виправдовують продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків. Крім того, 02.04.2018 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 було оголошено у розшук, також його оголошено у розшук 04.05.2018 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2019 року, якою продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 9 листопада 2019 року включно, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: