справа № 399/802/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2019 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Локня Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, який тимчасово не працює, не одруженого, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає в будинку АДРЕСА_2 , судимості не має,
- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за таких обставин.
Керуючи вказаним транспортним засобом, водій ОСОБА_4 проявив особисту неуважність і недбалість щодо дотримання вимог правил безпеки дорожнього руху, та допустив грубе порушення вимог п.п.2.3 (б) і (д), 10.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:
- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
- не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що сторона захисту не заперечує проти доведеності стороною обвинувачення винуватості водія ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 23 травня 2018 на ділянці автодороги між селами Вишнівці та Онуфріївка, та внаслідок якої пасажир ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. При призначенні виду та міри покарання захисник просив суд врахувати, що ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, потерпілий ОСОБА_10 претензій не має, він позитивно характеризується, з місця ДТП не зник, внаслідок ДТП він також отримав тілесні ушкодження. Посилаючись на зазначене, захисник просив призначити його підзахисному покарання у виді штрафу.
Потерпілий ОСОБА_10 подав до суду письмову заяву в якій повідомив, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , та просив розглядати справу за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що дійсно 23 травня 2018 року внаслідок ДТП, вона, як пасажир автобусу Mersedes-Benz, отримала легкі тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що дійсно 23 травня 2018 року внаслідок ДТП, йому, як володільцю автобусу Mersedes-Benz завдано матеріальну шкоду в розмірі 149643 грн.
Крім часткового визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, посвідченням водія ОСОБА_4 , полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 квітня 2018 року.
Висновками судових експертиз №201 від 31 липня 2018 року, №200 від 01 серпня 2018 року, №202 від 02 серпня 2018 року, №208 від 27 липня 2018 року, №112 від 09 серпня 2018 року, відповідно до яких водій ОСОБА_4 23 травня 2018 року в даній дорожній ситуації виконуючи вимоги п.п. 2.3. «б», «д» та 10.1 та 13.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути створення умов, що привели до настання даної дорожньо-транспортної пригоди. В дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходились невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам ПДР України.
Висновком судово-медичного експерта №75 від 26 липня 2018 року з якого вбачається, що під час обстеження потерпілого внаслідок ДТП ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми у виді струсу головного мозку, саден з крововиливом на голові, закритого перелому лучової кістки н/3, які відносяться до категорії середньої тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.
Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною першою статті 286 КК України встановлено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Суд зазначає, що об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визначається трьома обов`язковими ознаками: а) суспільно небезпечним діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечними наслідками (спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження); в) причинним зв`язком між діяннями і наслідками.
Злочин, передбачений ст. 286 КК України, завжди пов`язаний з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, передбачених законами та іншими нормативними актами - Правилами дорожнього руху (далі - ПДР).
Із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_4 під час керування допустив порушення вимог ПДР України, що призвело до виїзду на зустрічну смугу та зіткнення транспортних засобів. Внаслідок зазначених дій водія ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Отже, причиною спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 є грубі порушення вимог ПДР обвинуваченим ОСОБА_4 , які було допущено у конкретній дорожній ситуації, і між діянням останнього та наслідками є причинний зв`язок.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, суд доходить висновку, що зібрані докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим в інкримінованому йому злочині.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто за ч.1 ст.286 КК України.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 допустив необережний злочин невеликої тяжкості, свою вину визнав частково та з приводу вчиненого шкодує, тимчасово не працює, не має постійного заробітку, має постійне місце проживання де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд враховує інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 , яка міститься у досудовій доповіді уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Суд також враховує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автобусу марки Mersedes-Benz, модель 609D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 було спричинено легкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.
З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання і призначення менш суворого покарання особі, яка раніше не вчиняла злочини, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винної особи, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, при цьому не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не працює та немає офіційного самостійного доходу, внаслідок злочину спричинено тілесні ушкодження потерпілим та значна матеріальна шкода, беручи до уваги відсутність у винуватого водійського стажу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на визначений строк.
Судові витрати за проведення судових експертиз №201 від 31 липня 2018 року, №200 від 01 серпня 2018 року, №202 від 02 серпня 2018 року, №208 від 27 липня 2018 року, №112 від 09 серпня 2018 року, на загальну суму 7722 грн. відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з засудженого.
В зв`язку з повторною неявкою в судові засідання позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, відповідно до ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.286 КК України, на підставі якої призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 7722 грн.
Позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1