Справа № 351/1757/16-к
Провадження № 11-кп/4808/228/19
Категорія ч.4 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 , на вирок Коломийського міськрайонного суду від 16 квітня 2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 українець, з середньою освітою, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, , не судимий, громадянин України,
визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст. 296 КК та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього ж Кодексу.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням заздалегідь заготовленого та спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Злочини скоєно за таких обставин.

Судом встановлено, що 09 серпня 2016 року о 02 год. 43 хв. обвинувачений ОСОБА_8 разом з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі марки «BMW Х-5» з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_13 , приїхали до цілодобового кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_13 з метою хизування та самоутвердження перед своїми друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та продавцем кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_16 зайшов в середину приміщення кафер-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень предметом, ззовні схожим на дерев`яну биту, якого упродовж 8 9 серпня 2016 року перевозив у використовуваному ним автомобілі марки «BMW Х-5» з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

В подальшому 09 серпня 2016 року о 02 год. 55 хв. обвинувачений ОСОБА_13 , тримаючи в руці спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет, ззовні схожий на дерев`яну биту, якого взяв з собою з автомобіля, разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли з приміщення кафе-бару «Все для Вас» та підійшли до потерпілого ОСОБА_17 , який стояв на проїзній частині дороги біля свого автомобіля марки "Fiat Scudo", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_14 підійшовши до потерпілого ОСОБА_18 розпочав з останнім розмову, яка в процесі розвитку переросла в словесну суперечку. В цей час обвинувачений ОСОБА_13 тримаючи в руці за спиною заздалегідь підготовлений, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет ззовні схожий на дерев`яну биту, стояв неподалік на тротуарі та спостерігав за розмовою ОСОБА_19 та потерпілого ОСОБА_18 .

Потерпілий ОСОБА_18 не знаючи можливих намірів незнайомих осіб, з метою особистого захисту та припинення розпочатого словесного конфлікту з незнайомим хлопцем, пішов до салону свого автомобіля звідки взяв тримач від сокири. Тримаючи його обома руками у горизонтальному положенні, замахнувся на ОСОБА_19 . В свою чергу ОСОБА_19 , зреагувавши на дії потерпілого ОСОБА_18 , схопився обома руками за тримач з протилежного боку, після чого обоє почали шарпати за тримач кожен зі своєї сторони. Під час цих дій, ОСОБА_19 та потерпілий ОСОБА_18 впали на проїжджу частину дороги таким чином, що потерпілий ОСОБА_18 знаходився поверх ОСОБА_19 . В цей час обвинувачений ОСОБА_13 , який спостерігав за даними подіями, розуміючи, що знаходиться в громадському місці на вулиці біля цілодобового кафе-бару «Все для Вас» смт. Заболотів Снятинського району, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого ОСОБА_18 , протиставляючи себе суспільству, державі, в присутності ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та продавця кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Боднар, яка спостерігала за даною подією з дверей приміщення кафе-бару, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій. передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, без попередньої змови із ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , не повідомляючи їх про свої наміри, застосовуючи заздалегідь підготовлений ним, спеціально пристований для нанесення тілесних ушкоджень предмет, ззовні схожий на дерев`яну биту, почав завдавати потерпілому ОСОБА_18 удари вказаним предметом по тім`яній та потиличній ділянках голови. Внаслідок чого спричинив ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та закритої черепно-мозкової травми голови, забою головного мозку середнього ступеня важкості, субарахноїдального крововиливу, перелому тім`яної кістки справа, які відносяться до середнього ступеня важкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя. У своїй АС прокурор не оспорюючи правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченого, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить вирок суду з цих підстав скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим за ч.4 ст. 296 КК призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло заперечення, в якому вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він дійсно визнавав себе винуватим за ч.1 ст. 296 КК, однак на останньому судовому засіданні Коломийського міськрайонного суду він помилково визнав себе винуватим за ч.4 ст. 296 КК, оскільки не зрозумів в повній мірі змісту обвинувачення. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок щодо нього без змін.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 який підтримав подану АС, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, та призначити обвинуваченому більш суворе покарання; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти поданої АС прокурора, просять вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався. Згідно ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при розгляді справи, за згодою всіх учасників судового провадження, застосував процедуру, передбачену ч. 3 ст. 349 КПК, тобто визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається що, судом першої інстанції допущені порушення вимог КПК при вирішенні питання про розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК. Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обставини провадження не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий та інші учасники судового розгляду не висловлюють жодних заперечень проти встановлених обставин. В той же час, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК, тобто у грубому порушенні громадського порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням заздалегідь заготовленого та спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Суд першої інстанції вважав вказану правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 правильною не зважаючи на те, що він в попередніх судових засіданнях заперечував свою вину саме за ч.4 ст. 296 КК та дійшов висновку, що вина останнього в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження у повному обсязі під час судового розгляду справи, та з урахуванням визнання вини обвинуваченим у повному обсязі, а також відсутності заперечень з боку інших учасників судового розгляду стосовно фактичних обставин справи, визнав недоцільним досліджувати докази по справі, виходячи з приписів ст. 349 КПК. Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином не переконався в правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_8 суті висунутого щодо нього обвинувачення. Так, як вбачається з матеріалів провадження, зокрема із звукозапису судового засідання, що обвинувачений дійсно визнавав свою вину тільки за ч.1 ст. 296 КК, однак в наступному судовому засіданні спочатку визнав свою вину за ч.1 ст. 296 КК, а потім змінив свої показання, і визнав себе винуватим за ч.4 ст. 296 цього Кодексу. В поданому запереченні на АС прокурора, обвинувачений ОСОБА_8 , вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він дійсно визнавав себе винуватим за ч.1 ст. 296 КК, однак на останньому судовому засіданні Коломийського міськрайонного суду помилково визнав себе винуватим за ч.4 ст. 296 КК, оскільки не зрозумів в повній мірі змісту обвинувачення. З наведено вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 неправильно розумів суть пред`явленого йому обвинувачення, а тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_8 правильно розуміє зміст висунутого йому обвинувачення саме за ч.4 ст. 296 КК. Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження міститься заява про роз`яснення обвинуваченому змісту положень ст. 349 КПК, однак у ній не зазначена стаття КК, тобто зміст та суть пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення (а.с.112). Статтею 368 КПК встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що за зазначених обставин, суд першої інстанції не мав законних підстав для проведення розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_8 за правилами, передбаченими ч.3 ст. 349 КПК, оскільки останній не правильно розумів суть пред`явленого йому обвинувачення. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що за таких обставин, вирок суду першої інстанції не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судного розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути вказану неповноту, розглянути справу з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі. Якщо суд при новому розгляді дійде висновку про винуватість ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК в такому обсязі і за таких обставин, то таке покарання, яке призначене обвинуваченому судом першої інстанції за оскаржуваним вироком, слід вважати достатнім та справедливим. З урахуванням вищевикладеного, АС прокурора підлягає до часткового задоволення. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 415, 418, 419 КПК колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції..

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5