У Х В А Л А

05 вересня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

В с т а н о в и в:

Заступник начальника СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що протягом липня - вересня 2019 року, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою законного переміщення жінок за їх згодою через державний кордон України для подальшої її сексуальної експлуатації на території Королівства Данії, підшуковували та завербовували на території Рівненської області осіб, які в силу скрутного матеріального становища, що склалось, перебували в уразливому стані та були схильні до виїзду за кордон для подальшого працевлаштування, в тому числі і зайняття проституцією.

Так, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою законного переміщення жінки за її згодою через державний кордон України, для подальшої її сексуальної експлуатації на території Королівства Данії, підшукала на території Рівненської області та завербувала ОСОБА_7 .
Зокрема, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, 2 вересня 2019 року, приблизно о 11 год. 40 хв. перебуваючи в піцерії «Сицилія» за адресою м. Рівне проспект Миру, 9, під час зустрічі з ОСОБА_7 , використовуючи її уразливий стан, який виражався у збігу тяжких особистих та сімейних обставин, зокрема, скрутному матеріальному становищі, відсутності роботи та інших джерел для існування, наявності малолітньої дитини та відсутності чоловіка, пообіцявши великі заробітки, допомогу по оплаті дороги для виїзду за кордон, переконала останню до заняття проституцією на території Королівства Данії.

При цьому, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що в разі її згоди остання буде проживати в одному із готелів на території Королівства Данії і отримувати до 1000 євро за 1 місяць зайняття проституцією, не враховуючи 50 % заробітку і витрат на харчування та проживання, які вона змушена буде віддавати ОСОБА_5 та невстановленій досудовим розслідуванням особі. Вказана сума є значною для ОСОБА_7 , тому вона погодилася на пропозицію ОСОБА_5 та 03.09.2019, у супроводі останньої, поїхали у напрямку кордону з Республікою Польща на мікроавтобусі, що здійснює нерегулярні перевезення пасажирів до Королівства Данії, та на території автомобільного пункту пропуску (контролю) «Рава Руська» Жовківського району Львівської області, зупинені працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вербуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

За даним фактом слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 25.07.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України.

03.09.2019 о 17 год. 50 хв. на території пропускного пункту (контролю) «Рава - Руська» Жовківського району Львівської області, у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 149 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, не працюючу, не судиму.

04.09.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

Підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_5 , обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-Протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла про обставини злочину, зокрема що ОСОБА_5 у змові із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , який перебував у Данії, завербували її з метою сексуальної експлуатації на території Королівства Данії;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , яка розповіла про обставини як ОСОБА_5 у змові із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , який перебував у Данії, завербували її з метою сексуальної експлуатації на території Королівства Данії. Також вона розповіла як ОСОБА_5 5.08.2019 під час особистої зустрічі в м. Рівне завербувала її для зайняття проституцією в Данії на що вона погодилась, оскільки ОСОБА_5 пообіцяла великий заробіток. 16.08.2019 ОСОБА_10 поїхала в Данію, де надавали сексуальні послуги чоловікам в номері готелю м. Колдінг Королівства Данія під наглядом та опікою ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які оплачували її проживання та харчування, а також підшуковували їй клієнтів. 23.08.2019 ОСОБА_10 поїхала додому в Україну, а ОСОБА_5 заплатила їй 500 євро, пообіцявши віддати ще 500 євро;

-Протокол огляду місцевості від 03.09.2019, а саме приміщення на території міжнародного автомобільного пункту пропуску «Рава Руська» Жовківського району Львівської області, де зафіксовано підозрювану ОСОБА_5 під час спроби перетину кордону з Республікою Польща разом із потерпілою. В ході огляду вилучено мобільний телефон «Хуавей», три сім-картки, банківські картки, закордонний паспорт, страховий поліс, які належать ОСОБА_5 ;

-Протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 260, 269 КПК України відносно ОСОБА_5 в ході яких зафіксовано обставини вербування підозрюваною ОСОБА_9

- іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, тому є необхідність застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою з метою забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним зважаючи на наступне. Так, підозрювана ОСОБА_5 має паспорт для виїзду за кордон та мала намір виїхати до Данії під час вчинення інкримінованого їй злочину, а також обґрунтовується тим, що вчинений злочин підозрюваною відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
У разі доведення вини ОСОБА_5 її загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від суду, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, який вона може відбувати за місцем свого постійного проживання у своєї бабусі в АДРЕСА_1 , оскільки вона раніше не судима, має на утриманні матір інваліда, крім того, віддала слідчому свій паспорт для виїзду за кордон. Також зазначили, що вона уникати слідства і суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків і потерпілих не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування, по кримінальному провадженні № 0000214 від 25 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

О 17 год. 50 хв., 03.09.2019р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.09.2019р. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає разом із своєю бабусею - пенсіонером та матір`ю - інвалідом, отже має міцні соціальні зв`язки. Також віддала слідчому свій паспорт для виїзду за кордон. Крім того, слідчим не доведено наявність ризику, що підозрювана ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих чи вчиняти інші злочини.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 05 листопада 2019 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 05 листопада 2019 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання заступнику начальника СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1