Справа № 405/2733/18
Провадження №1-кп/405/213/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 26 червня 2019 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих осіб ОСОБА_4 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2018 №0002569, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

в судовому засіданні у відповідності з ст. 331 КПК України поставлено питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшилися. Вказав на відсутність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків, оскільки останній не працює, не одружений, дітей на утриманні не має.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження строку тримання під вартою її підзахисному, вказала, що стороною обвинувачення не вказано на виникнення нових ризиків та не доведено ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення інші кримінальні правопорушень. ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, тому можливе застосування альтернативного запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та його захисник вказали на необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_4 залишив вирішення даного питання на розсуду суду.

Заслухавши думку прокурора, враховуючи позиції учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_7 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, за які відбував покарання та знову обвинувачується у вчиненні низки корисливих злочинів, вчинених під час не знятої та не погашеної судимості.

З огляду на викладене та те, що станом на момент розгляду питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не закінчений, суд вважає, за доцільне продовжити ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, з 17 год. 00 хв. 26.06.2019 до 17 год. 00 хв. 24.08.2019.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9