Справа № 755/5222/18
№ 1-кп/755/289/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2019 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00011934 від 27.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сулими, Роменського р-ну, Сумської обл., українця, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно малярем, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18.10.2006 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2010 року Глуховським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України за ч. 1 ст. 304 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано вирок Роменського районного суду Сумської області від 05.08.2010 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 14.06.2014 року з РВК № 73 Житомирської області; 27.03.2019 року Київським апеляційним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 26 серпня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебував біля телефонного колодязю, за адресою: м. Київ, вул. Астраханська, буд. № 5 та в цей момент, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, що належить ПАТ «Укртелеком». Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії є таємними та непомітними для інших осіб, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, знаходячись у телефонному колодязі, за допомогою ножа, який він заздалегідь взяв із собою, відрізав телефонний кабель, довжиною 4 метри, маючи на меті в подальшому здати його до пункту прийому металобрухту, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим, завдавши ТОВ «Укртелеком» матеріального збитку на загальну суму 796 гривень 56 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро каявся та показав, що дійсно 26 серпня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, він знаходився біля телефонного колодязю, що знаходився за адресою: м. Київ, вул. Астраханська, 5, звідки вирішив викрасти телефонний кабель та непомітно для інших, ножем відрізав його. Забравши телефонний кабель, його було в подальшому затримано. Крім того, зазначив, що свою вину з самого початку визнав повністю та під час досудового розслідування давав правдиві показання. Зокрема, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: постанов про визнання та приєднання речових доказів від 20.03.2018 року і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі та утримує двох неповнолітніх дітей його дружини, а також має дитину 2015 року народження, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд вбачає обтяжуючу обставину - рецидив злочину за ст. 304 КК України, однак, оскільки органом досудового розслідування та державним обвинуваченням ОСОБА_3 цього висунуто не було, від цього він не захищався, суд не виходить за межі висунутого обвинувачення та не вказує у вироку щодо наявності обтяжуючої обставини з урахуванням зазначеного.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , його особи - раніше судимий, зокрема, за вчинення злочинів проти власності, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням його ставлення до скоєного вину визнав, щиро каявся, тяжких наслідків від вчиненого не настало, перебуває у цивільному шлюбі та утримує двох неповнолітніх дітей його дружини, а також має дитину 2015 року, суд приходить до висновку про призначення міри покарання наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, за який він засуджується цим вироком та злочину, за який його засуджено вироком Київського апеляційного суду від 27 березня 2019 року до 2 (двох) років позбавлення волі, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з 23 травня 2019 року.

До строку відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його перебування під вартою з 22 березня 2019 року до 22 травня 2019 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2019 року по 27 березня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 2 (два) предмети, схожі на ножі з пластиковими рукоятками білого та чорного кольору; розкладний ніж з пластиковою рукояткою сірого кольору; металеві плоскогубці з пластиковою рукояткою синього кольору; 3 (три) предмети, схожі на викрутки з пластиковими рукоятками салатового, зеленого та сірого кольору, що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити, а 3 (три) мотки (згортки) кабелю, що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві повернути потерпілій стороні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: