Справа № 715/1156/19
Провадження № 1-кп/715/81/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2019 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нижні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , румунки по національності, громадянки України, з базовою середньою освітою, розлученої, працюючої продавцем в магазині «Престиж», раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.222 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
16 червня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Глибоцької РДА, що знаходиться за адресою смт. Глибока вул. Привокзальній 6-а Чернівецької області, по питанню призначення допомоги її малозабезпеченій сім`ї, де працівниками управління їй було роз`яснено, що у відповідності до п. 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; довідку про склад сім`ї; декларацію про доходи та майно; довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Також працівниками управління їй було роз`яснено, що відповідно до п.10 вказаного Порядку соціальна допомога серед іншого, не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є земельна ділянка площею понад 0,6 гектара (крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім`ї причин не приносить дохід).
В подальшому, цього ж числа, тобто 16.06.2014, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що у власності її чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав разом із нею, із 21.03.2011 перебуває земельна ділянка (пай) розміром 1, 0698 га, яка розташована на території Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, і яка перебуває в оренді у СТЗОВ «Колосок-2» с. Цурень Герцаївського району Чернівецької області, за що її чоловік отримує орендну плату в розмірі 1357 грн. щорічно, намагаючись приховати факт наявності земельної ділянки розміром понад 0,6 га, знаходячись в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Глибоцької РДА, діючи умисно, незаконно, з метою отримання допомоги її малозабезпеченій сім`ї, яка відповідно до ст. ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» є субвенцією із державного бюджету місцевим бюджетам, в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п. 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якими передбачено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення серед інших, довідку про наявність та розмір земельної частки (паю), подала до вказаного управління декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в розділі V якої вказала завідомо неправдиву інформацію шляхом приховування відомостей про наявність у її чоловіка ОСОБА_6 земельної ділянки (паю) розміром 1,0698 га, яка розташована на території Турятської сільської ради Глибоцького району, і яка перебуває в оренді у СТЗОВ «Колосок-2» с. Цурень Герцаївського району, за що її чоловік отримує орендну плату в розмірі 1357 грн. щорічно.
Подання вказаної завідомо неправдивої інформації вплинуло на встановлення права на призначення допомоги малозабезпеченій сім`ї, оскільки згідно п. 10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 250 соціальна допомога серед іншого, не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є земельна ділянка площею понад 0,6 гектара (крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім`ї причин не приносить дохід).
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України, а саме: надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання субвенцій (шахрайство з фінансовими ресурсами ).
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненому визнала, просила суд затвердити угоду та застосувати щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
14 червня 2019 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істотності їхніх позицій.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою.
Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміє вид покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченої ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання субвенцій (шахрайство з фінансовими ресурсами).
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.222 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за його вчинення законом передбачено покарання у виді штрафу до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про застосування відносно неї ст. 1.п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016, осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та /або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, звільняються від покарання.
Тому суд дійшов висновку звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , оскільки вона надала згоду на застосування по відношенню до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», і на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016, мала на утриманні 2 (двох) неповнолітніх дітей, стосовно яких не позбавлена батьківських прав, що підтверджується відповідною довідкою.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеністю вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
На підставі викладеного, ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року, ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду укладену 14 червня 2019 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості за участі захисника ОСОБА_4 .
Звільнити від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Нижні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області, жительку АДРЕСА_1 , на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: