Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 183/5602/17
провадження № 51-4557ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2018 року й ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 року щодо нього в межах кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , судимого за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК.
Встановлені обставини
За вироком місцевого суду ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за ч. 3

ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 30 вересня 2017 року по 6 листопада

2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.
За вказаним вироком також засуджено ОСОБА_5 , питання про законність та обґрунтованість судових рішень щодо якого в цій касаційній скарзі не порушується.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 31 липня 2019 року залишив без задоволення апеляційні скарги обвинувачених та прокурора, а вирок місцевого суду без змін.

Суть питання
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати рішення місцевого й апеляційного судів і призначити новий розгляд в суді першої інстанції на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого через суворість.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону засуджений, зазначаючи у касаційній скарзі про істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого через суворість, не вказує на конкретні положення матеріального і процесуального законів, порушені, на його думку, судами першої та апеляційної інстанцій,

не наводить обґрунтування того, у чому вони полягають, як вплинули на законність та обґрунтованість постановлених цими судами рішень, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду й ухвали суду апеляційної інстанції з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412414 та 419 КПК в їх взаємозв`язку.
Також у касаційній скарзі не зазначено, яких конкретно доводів, викладених в апеляційній скарзі, всупереч ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

До того ж у касаційній скарзі засудженого відсутні доводи щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони обвинувачення. Натомість ОСОБА_4 наголошує на однобічності й неповноті судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та просить дати доказам іншу оцінку, ніж суди першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Формальним є посилання засудженого на те, що призначене йому покарання є явно несправедливим через суворість, оскільки його касаційна скарга не містить стосовно цього конкретних доводів відповідно до положень ст. 414 КПК як щодо виду покарання, так і щодо його розміру.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2018 року й ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 року щодо нього залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3