Справа № 576/831/17
В И Р О К 1-кп/576/138/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.19 Глухівський міськрайсуд Сумської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
захисників: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000066 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрезден ФРН, ураїнця, громадянина України, освіта вища, працюючого юристом «Адвокатське бюро Зеленського», одруженого, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачуюється в тому, що займаючи посаду начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в силу своїх службових повноважень постійно здійснюючи функції представника влади, вчинив злочин в сфері службової діяльності за наступних обставин:

Наказом Головного територіального управління юстиції у Сумській області №943/04 від 08.04.2016 року підсудний ОСОБА_7 був призначений на посаду начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.6 Закона України «Про державну службу», а також «Типового положення про міський, районний, міськрайонний та міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області», затв. наказом ГТУЮ у Сумській області №51/07 від 12.05.2016 року, підсудний ОСОБА_7 обіймав посаду керівника структурного підрозділу територіального органу виконавчої влади, що віднесена до категорії «Б» посад державної служби, яка постійно здійснює функції представника органу державної влади, виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а також є службовою особою, яка займає відповідальне становище. У провадженні Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження № 3244773 про стягнення аліментів з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 18.01.2017 р. старшим державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_10 , на виконанні у якого перебувало зазначене вище виконавче провадження, було прийнято постанову про арешт майна боржника, у тому числі і автомобіля ОСОБА_8 марки «Renault Kangoo». Наприкінці січня початку лютого 2017 року мешканець м. Глухів ОСОБА_11 , маючи на меті придбати автомобіль дізнався про те, що ОСОБА_8 продає свій автомобіль марки «Renault Kangoo» та зустрівся з останнім з метою обговорення його вартості і можливості придбання. У ході зустрічі ОСОБА_11 погодився придбати зазначений автомобіль, але ОСОБА_8 повідомив йому, що Глухівським відділом державної виконавчої служби на автомобіль накладено арешт і поки цей арешт діє він не зможе продати цей автомобіль. 06.02.2017 р. ОСОБА_11 звернувся на прийом до начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 , якому повідомив про намір купити у ОСОБА_8 автомобіль та поцікавився яким чином можливо зняти з нього арешт. У ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що арешт автомобіля буде знятий лише після погашення наперед повної суми заборгованості ОСОБА_8 по аліментам до повноліття доньки. Також під час цієї зустрічі ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 передати особисто йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 500 доларів США за забезпечення якнайшвидшого зняття арешту з автомобіля, на що останній погодився. 09.02.2017 р. близько 14-ї години ОСОБА_11 прибув до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, де у своєму службовому кабінеті ОСОБА_7 надав йому реквізити рахунку, на який потрібно було перерахувати визначену ним суму на погашення виплат по аліментам. Здійснивши оплату, ОСОБА_11 повернувся до службового кабінету ОСОБА_7 та передав йому відповідну квитанцію. Після цього ОСОБА_7 надав своєму підлеглому старшому державному виконавцю ОСОБА_10 , на виконанні у якого перебувало це виконавче провадження, вже підготовлену ним постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_8 , яку той підписав не перевіряючи фактичне надходження коштів на відповідний рахунок. Далі, ОСОБА_7 особисто затвердив власним підписом та печаткою постанову про зняття арешту з майна боржника і передав один її примірник ОСОБА_11 , а інший пообіцяв у цей же день направити до сервісного центру та особисто там клопотати про якнайшвидше зняття даного арешту. Одразу після цього, ОСОБА_7 у своєму службовому кабінеті, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 13455 грн., за забезпечення швидкого винесення постанови про зняття арешту з автомобіля ОСОБА_8 , видачу йому цієї постанови, особистий контроль процесу зняття арешту, прискорення виконання постанови про зняття арешту з майна боржника. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та відмовився надати свої показання щодо висунутого обвинувачення, лише зазначив в судових дебатах, що кримінальна справа у відношенні нього була сфальсифікована працівниками правоохоронних органів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, оцінивши інші докази з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про необхідність виправдання підсудного ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині з огляду на таке.
Так, обвинувачуючи ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України орган обвинувачування посилався на наступні докази та документи:
Показання свідка ОСОБА_11 , який у суді пояснив, що у лютому 2017 року він через знайомих дізнався, що чоловік на прізвище Асадчий продає свій автомобіль «Renault Kangoо». Він вирішив купити цей автомобіль і зустрівся з Асадчим. Під час зустрічі вони домовились про ціну автомобіля, яка становила більше 3000 доларів США. Однак Асадчий повідомив його, що автомобіль перебуває під арештом виконавчої служби і якщо він бажає придбати автомобіль, то йому самому необхідно владнати це питання. Після цього, він звернувся до начальника Глухівського відділу виконавчої служби ОСОБА_7 і сказав, що бажає придбати у Асадчого автомобіль, але той перебуває під арештом. ОСОБА_7 перевірив дані і підтвердив, що там мається заборгованість по аліментам. Після цього він знову зустрівся з Асадчим, передав йому завдаток за автомобіль, а той виписав на нього довіреність. Потім він пішов до ОСОБА_7 з приводу зняття арешту з автомобіля і той сказав, що у Асадчого мається борг по аліментах близько 4000 грн. і цей борг необхідно сплатити і арешт буде знято, після чого взяв конверт і ручкою написав на ньому 500 доларів США та сказав, що це йому за зняття арешту. На вулиці цей конверт він загубив. Після цього, він порадився зі своїм знайомим, який працює у правоохоронних органах, та вирішив звернутись до прокуратури та повідомити про вказаний факт. Приїхавши в м. Суми, він подав заяву про злочин. Далі, 09.02.2017 р., вже у м. Глухові з ним зв`язались працівники поліції. У приміщенні професійно-технічного училища № 15 працівники поліції провели помітку грошей, з яких 100 доларів він віддав свої, а інші були несправжні. Потім йому віддали ці гроші у конверті, дали куртку із відеокамерою і він пішов до виконавчої служби. Прийшовши туди, ОСОБА_7 йому виписав реквізити для сплати боргу по аліментам. Він оплатив борг і з квитанцією прийшов назад до ОСОБА_7 і віддав її. В кінці зустрічі ОСОБА_7 віддав йому документи про зняття арешту з автомобіля, а він віддав йому конверт з грошима, на якому написав 500 доларів і сказав, що тут все як і домовлялись. Після цього він покинув кабінет.
Показання свідка ОСОБА_8 , який показав, що взимку 2017 року він продавав свій автомобіль марки «Renault Kangoo». До нього звернувся раніше незнайомий чоловік з питанням, щоб купити цю машину. Як звати того чоловіка, він не пам`ятає. Після того, як домовились про ціну автомобіля, він повідомив того чоловіка, що машина перебуває під арештом, що накладений виконавчою службою за борги по аліментам. Зняти з арешту машину було можливо оплативши борг. Виконавче провадження вів державний виконавець ОСОБА_12 . Однак той чоловік сказав, що машина йому потрібна терміново і він сам вирішить це питання у виконавчій службі. Дещо пізніше, той чоловік віддав йому завдаток, а він виписав на нього довіреність. Через декілька днів той чоловік знову прийшов до нього та сказав, що передумав купляти автомобіль та попросив повернути завдаток. В результаті він повернув завдаток, а автомобіль пізніше продав іншій особі. Показання свідка ОСОБА_10 який пояснив, що він працює державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. В 2017 році, коли його начальником був ОСОБА_7 , в нього на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів з Асадчого на користь ОСОБА_13 . В рамках цього виконавчого провадження десь на початку 2017 року на автомобіль боржника «Renault Kangoo» було накладено арешт за несплату аліментів у сумі близько 20 тис. грн. У подальшому цей арешт був знятий. Але потім у зв`язку із виникненням нового боргу, на цей автомобіль він повторно наклав арешт. В один із днів на початку лютого до нього в кабінет зайшов ОСОБА_7 та приніс квитанцію про погашення боргу по аліментам по вищезгаданому виконавчому провадженню. Він подився цю квитанцію і зрозумів, що борг по аліментам погашений. Через декілька хвилин ОСОБА_7 приніс йому для підпису вже заповнений бланк постанови про зняття арешту з автомобіля. Він підписав цю постанову і повернув ОСОБА_7 . Показання свідка ОСОБА_14 , яка пояснила в суді, що у Глухівському відділі ДВС на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів з Асадчого на користь ОСОБА_13 . Їй лише відомо, що це виконавче провадження перебувало на виконанні у державного виконавця ОСОБА_10 . Показання свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що взимку 2017 року, коли він із своїм знайомим ОСОБА_16 стояв на вулиці, то до них підійшов працівник поліції та попросив їх побути свідками у слідчій дії з приводу хабаря. Їх провели у одну з кімнат в училищі № 15 в м. Глухові, де був ще один співробітник поліції та ще якийсь чоловік, який пояснював, що в нього вимагають гроші. При них гроші відкопіювали, обробили порошком, показали свічення під лампою та поклали їх у конверт та передали тому чоловіку, який заявив про вимагання. Далі їх посадили в автомобіль та відвезли до будівлі, що поруч із кафе «Юність». Потім їх попросили піднятись на 2-й поверх будівлі, де вже було багато людей, серед яких був і обвинувачений. У їх присутності обвинувачений дістав з кишені штанів конверт, у якому знаходились помічені гроші після чого склали протокол. На витяг із ЄРДР від 07.02.2017 р, із якого слідує, що в цей день, о 18 год. 01 хв. до нього внесені відомості за № 000066 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України по факту отримання підсудним ОСОБА_17 від ОСОБА_11 500 доларів США неправомірної вигоди за зняття арешту з автомобіля. На постанову про звільнення майна боржника з-під арешту від 09.02.2017 р. з супровідним листом на звороті, які свідчать про те, що державним виконавцем ОСОБА_10 в цей день було прийнято рішення звільнити з-під арешту автомобіль «Рено» р.н.з. НОМЕР_1 , що належав боржнику ОСОБА_8 . Вказана постанова затверджена начальником Глухівського відділу виконавчої служби ОСОБА_7 , а на звороті міститься супровідний лист до територіального сервісного центру м. Глухів, підписаний ОСОБА_7 , про надіслання цієї постанови та її виконання. На постанову прокурора ОСОБА_18 від 08.02.2017 р. про дозвіл на проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину, згідно якого для отримання доказів злочнної діяльності ОСОБА_7 прокурором було прийняте рішення про проведення імітування обстановки злочину. На протокол виготовлення несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів візуально схожих на грошові кошти від 08.02.2017 р., яким стверджується, що в ході розслідування кримінального провадження було виготовлено 4 купюри, що імітують банкноту номіналом 100 доларів США серії КВ 44951844М. На протокол відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей від 09.02.2017 р., у якому зафіксовано, що 09.02.2017 р. у присутності понятих у гуртожитку ДНЗ «Глухівське ВПУ» були скопійовані, переписані номери, помічені хімічною речовиною, оглянуті під лампою і передані ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 100 доларів США та 4 купюри, що імітують банкноту номіналом 100 доларів США На ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 08.02.2017 р. про надання дозволу на проведення стосовно ОСОБА_7 негласної слідчої дії: аудіо-, відео контролю особи строком у 20 діб, якою надано відповідний дозвіл та визначено спосіб і межі повноважень працівників поліції при здійсненні вказаної слідчої дії. На протокол про результати аудіо-, відео контролю особи від 13.02.2017 р., у якому відображено зміст аудіо-, відео файлів, на яких зафіксована зустріч ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , що відбулась 09.02.2017 р. у службовому кабінеті останнього. На протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 13.02.2017 р. у якому зафіксовано зміст зустрічі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , що відбулась 09.02.2017 р. у службовому кабінеті останнього, з передачею конверту з грошима. На постанову прокурора від 09.02.2016 р. про проведення освідування обвинувачуваного ОСОБА_7 . На протокол освідування особи від 09.02.2017 р., у якому зафіксовано, що на долонях і одязі ОСОБА_7 відсутні сліди речовини, що світиться. На протокол обшуку від 09.02.2017 р., у якому зафіксовано, що у присутності понятих, під час обшуку ОСОБА_7 у лівій кишені штанів виявлено та вилучено конверт з грошовими коштами в сумі 100 доларів США та 4 купюри, що імітують банкноту номіналом 100 доларів США з номерами співпадаючими з тими, що були під час відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей. Також, у іншому кабінеті було вилучене виконавче провадження № 3244773. На ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10.02.2017 р., якою було погоджено надання дозволу на проведений обшук. На висновок експерта № 4414 від 20.04.2017 р. у якому стверджується, що на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_7 сліди люмінофору відсутні. Натомість на грошових купюрах з номерами співпадаючими з тими, що вилучені під час обшуку, маються нашарування люмінофору і між собою мають спільну родову належність. На довідку Національного банку України від 17.02.2017 р., якою стверджується, що станом на 09.02.2017 р. встановлено курс гривні до долару США: за 100 доларів США 2691-2499 грн.
На довіреність від 08.02.2017 р., посвідчену приватним нотаріусом Глухівського міського округу згідно якої ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_11 вчинити від його імені юридичні дії пов`язані із продажом його автомобілю марки «Рено» р.н.з. НОМЕР_1 . На листи територіального сервісного центру № 5941, з яких слідує, що 09.09.2016 р. на автомобіль ОСОБА_8 марки «Рено» р.н.з. НОМЕР_1 Глухівським відділом виконавчої служби було накладено обтяження, яке було зняте 22.02.2017 р. на підставі постанови державного виконавця від 09.02.2017 р. На наказ Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 943/04 від 08.04.2016 р., згідно якого ОСОБА_7 був призначений з цього дня на посаду начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області. На типове положення про відділи державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, затвердженого 12.05.2016 р., яким визначено службові повноваження ОСОБА_7 як начальника відділу. Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що докази вини підсудного ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині в основній мірі ґрунтуються на даних протоколів негласних слідчих дій.
Суд, дослідивши і оцінивши представлені стороною обвинувачення вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а всі докази в сукупності - і з точки зору достатності для вирішення даної справи, приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не представлено достатня кількість переконливих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину. Так, відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування у кримінальному провадженні полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
А відповідно до положень ст.ст.85-86 КПК України доказування у кримінальному провадженні може грунтуватись тільки на належних та допустимих доказах. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Такі ж положення містяться і в частині 2 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст.87 КПК України.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к, за аналогічних цій справі обставин, Верховний Суд дійшов до висновку, що чинний КПК не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з ч. 12 ст. 290 КПК не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд зауважує, що сторона захисту скаржилась, що обвинувачених позбавили можливості перевірити межі і спосіб повноважень працівників поліціїї при проведенні аудіо-, відео контролю та контролю за вчиненням злочину, а відтак позбавили права піддати сумніву докази сторони обвинувачення. Так само сторона захисту стверджувала про відсутність законних повноважень у прокурорів на вчинення певних процесуальних дій в ході досудового розслідування цієї справи.

При цьому судом встановлено, що по завершенню досудового розслідування, не було відкрито стороні захисту ряду документів, які прокурор надав їм для ознайомлення вже в ході судового розгляду справи по суті. Зокрема це клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії № 17-175 т від 08.02.2017 року; ухвала слідчого судді Апеляційного суду Сумської області № 368 т від 08.02.2017 року; постанова про проведення контролю за вчиненням злочину № 175 т від 08.02.2017 року; супровідний лист № 20-61 вих-18 від 22.01.2018 року; супровідний лист № 59 від 05.02.2018 року; два повідомлення від 22.01.2018 року.
В цілому ж беручи до уваги пояснення прокурора та матеріали справи, суд робить висновок, що не відкриття стороні захисту вказаних вище документів відбулось з-за того, що прокурор не здійснив дії щодо зняття грифу секретності з цих документів. Однак це не є тим суспільним інтересом, який би виправдовував обмеження права сторони захисту на справедливий суд, і це обмеження не було нічим компенсовано.

Крім того, із наданого стороною обвинувачення витягу із ЄРДР кримінальне провадження №0000066 внесено до ЄРДР 07.02.2017 року, станом на 28.03.2017 року досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проводилось слідчим ОСОБА_19 , а процесуальне керівництво здійснювалось прокурорами ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (а.с.128 т.1).

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що постанова про освідування особи була винесена прокурором ОСОБА_22 09.02.2016 року, тобто ще до внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР та винесена прокурором, повноваження якого на вчинення цієї процесуальної дії матеріали справи не містять.

Так само, клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії: аудіо-, відео контроль особи від 08.02.2017 року, погоджене прокурором ОСОБА_23 та постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.02.2017 року, винесена прокурором ОСОБА_18 ; погоджені та винесені прокурорами, повноваження яких на вчинення таких процесуальних дій не підтверджені матеріалами справи.

При цьому суд позбавлений можливості перевірити повноваження вищевказаних прокурорів, оскільки навіть в реєстрі матеріалів досудого розслідування відсутні прізвища прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню.

В свою чергу, виходячи із змісту постанови колегії суддів Першої судової палати Верховного Суду в справі №266/1510/17 від 15.05.2019 року, під час судового розгляду справи, саме орган обвинувачення зобов`язаний довести правомірність дій слідчих та прокурорів при проведенні слідчих дій, - в тому числі, що їх участь під час досудового розслідування у кримінальному провадженні визначена у спосіб, встановлений ст.ст.37,39 КПК України.

Однак в даній справі стороною обвинувачення не було доведено, що вона повністю діяла у межах закону при проведенні досудового розслідування цієї справи.

Отже судом встановлено, що негласні слідчі дії у цій справі проводились не у межах та не у спосіб, що передбачений законом, а тому дані, зафіксовані під час проведення цих дій слід визнати недопустимими доказами.

Тому зважаючи на викладене, суд визнає недопустимими доказами протокол виготовлення несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів від 08.02.2017 року; протокол відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей від 09.02.2017 року; протокол про результати відео- аудіо контролю особи від 13.02.2017 року та протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 13.02.2017 року.
Крім того, за правилами передбаченими ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Тобто, цією нормою встановлено принцип так званих «плодів отруйного дерева» («Плід отруйного дерева» - юридична метафора, введена Верховним судом США для опису доказів, здобутих за допомогою незаконно отриманих відомостей. Вона має на увазі, що якщо джерело доказів («дерево») є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою («плоди»), будуть такими ж.

Оскільки у цій справі через істотні порушення прав та свобод людини суд визнав недопустимим результати негласних слідчих дій, то протокол проведення освідування та протокол обшуку обвинувачуваного, а так само висновки експертиз, є також недопустимими доказами, оскільки вони проведені на підставі даних за результатами проведення НСРД, які визнано судом незаконними.

Таким чином, фактично єдиним доказом, якій підтверджує отримання підсудним ОСОБА_7 неправомірної вигоди від ОСОБА_11 є показання лише самого свідка ОСОБА_11 . Однак суд важає, що одного такого доказу є явно недостатньо, щоб зробити однозначний та безапеляційний висновок про винуватість підсудного у вчиненні злочину, який його інкримінують.
Решта представлених доказів показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , постанова державного виконавця про знаття арешту з автомобіля, супровідні листи, довідки сервісного центру, довіреність ОСОБА_8 , наказ про призначення Бурноса на посаду, положення про відділ ДВС, також не містять конкретизованої і достатньої інформації, щодо обставин вчинення злочину, як проце зазначено у обвинувальному акті.

Отже, вивчивши усі надані свідчення і документи та оцінивши усі докази у справі, суд вважає, що сторона обвинувачення не навела достатніх аргументів та доказів вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині, у зв`язку з чим пред`явлене останньму обвинувачення за ч. 3 ст.368 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду та ґрунтується лише на припущеннях, які відповідно до ст. 62 Конституції України не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин обвинувачуваного ОСОБА_7 слід виправдати за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим (п.2 ч.1 ст. 373 КПК України).

Суд відхиляє посилання сторони обвинувачення щодо допустимості як доказів відомостей, які містяться в матеріалах, відкритих стороні захисту під час судового розгляду, з огляду на таке.
Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
При цьому в постанові другої судової палати касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в справі №750/3402/16 к від 11.06.2019 року дійсно зазначено, що ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД можуть бути надані і під час судового розгляду в суді першої інстанції, а не відкриття таких процесуальних документів до моменту передачі кримінального провадження до суду не може бути безумовною підставою для визнання всіх результатів НСРД недопустимими доказами.
Втім, в постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к чітко сформовано правовий висновок про те, що за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття сторони обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази (п. 63 Постанови).

При цьому в Постанові Великої Палати безапеляційно стверджується, що надання стороною обвинувачення в суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей та часу для їх спростування. Отже, факт ознайомлення з матеріалами справи після закінчення розслідування не є достатнім для відстоювання стороною захисту своєї позиції в кримінальному процесуальному змаганні. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.
Таким чином, рішення другої судової палати Верховного Суду від 16.06.2019 року суперечить правовим позиціям, які викладені у вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019року.

Однак, виходячи із системного аналізу ст.ст. 44, 45 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд в цій справі керується рішенням, яке викладене в постанові Великої Палати, адже саме вона здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права, а тому саме рішення Великої Палати є більш юридично вагомим, ніж рішення судової палати.
Речові докази по справі: виконавче провадження № 3244773 слід повернути до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області; чотири імітаційні купюри номіналами 100 доларів США серії КВ49951844 та паперовий конверт з рукописним написом «500» необхідно знищити.
Мобільний телефон Sony Ericson з сім-карткою та Sd карткою, 50 доларів США JA25114102A, 100 доларів США серії HJ49901926A, грошову купюру 20 грн. необхідно повернути ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати по справі слід віднести на рахунок держави.
Запобіжний захід до вступу вироку у відношенні ОСОБА_7 слід залишити попередній, а суму застави слід повернути заставодавцю після набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 виправдати за ч.3 ст.368 КК України в зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину. Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком суду законної сили, після чого внесену заставу в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_24 . Процесуальні витрати по справі віднести на рахунок держави.
Речові докази: виконавче провадження № 3244773 повернути до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області; чотири імітаційні купюри номіналами 100 доларів США серії КВ49951844 та паперовий конверт з рукописним написом «500» - знищити.
Мобільний телефон Sony Ericson з сім-карткою та Sd карткою, 50 доларів США JA25114102A, 100 доларів США серії HJ49901926A, грошову купюру 20 грн. повернути ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція в Сумський апеляційний суд через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ