Справа № 438/1749/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/395/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під варту засудженому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 438/1749/14-к, за участю

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_10

встановила:
Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2019 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_11 та змінено ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою на строк 60 діб, до 15.06.2019 року включно.
На розгляді Львівського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №438/1749/14-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_10 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2019 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориславського міського суду Львівської області від 05.07.2016 року.
Вказане кримінальне провадження призначено до розгляду на 22.07.2019 року 10:00 год.
Прокурор групи прокурорів ОСОБА_6 до початку розгляду провадження по суті подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 на 60 днів.
Обґрунтовуючи клопотання, просить врахувати те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечив виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також наявність обґрунтованих ризиків того, що ОСОБА_10 і надалі буде намагатись переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, 16 квітня 2019 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області змінено останньому запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід врахувати, що вироком Бориславського міського суду від 05.07.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.12.2016, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців з позбавленням права займати будь-які посади в системі органів внутрішніх справ строком на 3 роки.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, просить звернути увагу на те, що до винесення Трускавецьким міським судом ухвали від 21.02.2019, ОСОБА_10 відбував покарання у вигляді позбавлення волі в Державній установі «Менська виправна колонія (№ 91)», у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задовлення, ОСОБА_10 продовжуватиме відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, вік та стан обвинуваченого ОСОБА_10 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, репутація ОСОБА_10 істотно погіршена у зв`язку з засудженням його у вчиненні тяжкого злочину з ознаками корупції.
Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинений ним злочин, державне обвинувачення приходить до твердого переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання ОСОБА_10 процесуальних обов`язків, а саме: переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані твердження за кожним з ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні корупційного злочину, за який передбачається покарання у вигляді позбавлення волі.
Оцінюючи особу обвинуваченого, з врахуванням статті 178 КПК України, слід врахувати, що ОСОБА_10 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями не хворіє, одружений, має на утриманні малолітніх дітей.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_8 на підтримання клопотання, пояснення засудженого ОСОБА_10 та виступ його захисника ОСОБА_9 , які вважають таке безпідставним, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи клопотання, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема як зазначено в клопотанні - переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 засуджений вироком Бориславського міського суду від 05.07.2016 року за ч. 1 ст. 368 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в системі органів внутрішніх справ строком на три роки. Запобіжний захід стосовно нього не обирався. Цей вирок ухвалою Апеляційного суду Львівської області залишено без зміни та 05.12.2016 року набрав законної сили.
Згідно з положеннями ч.2 ст.43 КПК України, обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили є засудженим. Таким чином процесуальний статус ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні є засуджений.
Подання заяви про перегляд вироку Бориславського міського суду від 05.07.2016 року стосовно ОСОБА_10 за нововиявленими обставинами, а також постановлення ухвали Трускавецьким міським судом Львівської області від 21 лютого 2019 року про зупинку виконання цього вироку до закінчення перегляду за нововиявленими обставинами, на думку колегії суддів, не змінює його процесуального статусу, як засудженого.
В клопотанні про продовження строків запобіжного заходу, одночасно з покликанням на наявність ризиків, а саме можливості переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор вказує, що ОСОБА_10 , як засуджений, після залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, продовжуватиме відбувати покарання у вигляді позбавлення волі.
Таким чином обґрунтовується існування ризиків, які можуть слугувати підставою для обрання запобіжного заходу, однак не щодо підозрюваного чи обвинуваченого, як передбачено законодавством, а щодо засудженого. При цьому зазначені у клопотанні ризики - можливість переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не можуть застосовуватися до засудженого, оскільки на нього не покладено процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
З врахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою засудженому ОСОБА_10 не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, а тому клопотання прокурора ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
В задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів ОСОБА_6 про продовження засудженому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4