В И Р О К
Іменем України

24 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000397 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Жаксинського району Цілиноградської області, Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.07.2003 апеляційним судом Житомирської області за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. 09.10.2017 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дев`ятого травня 2019 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи поблизу магазину «Продукти», який знаходиться по вул. Молодіжній, 2 у с. Туровець Житомирського району та області, побачив велосипед марки «Аrdis» моделі «Славутич», що належить ОСОБА_5 та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне, викрадення чужого майна, у цей же час та місці ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно з корисливих мотивів, повторно таємно викрав велосипеда марки «Аrdis» моделі «Славутич», вартістю 2294 грн. 79 коп.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно.

Тридцять першого травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000397 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

З даної угоди вбачається, що обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді 4 місяців арешту, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, які роз`яснені сторонам.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку з наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з потерпілою, призначивши йому узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла пояснила суду, що дана угода між нею та обвинуваченим укладена добровільно, завдана обвинуваченим шкода відшкодована останнім, у зв`язку з чим також просила суд затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджений у ній вид покарання.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений у ній вид покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх законодавчо визначених підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у підготовчому судовому засіданні вину ОСОБА_4 , а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за якою обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 1256 грн.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000397 угоду про примирення від 31 травня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн. витрат на залучення експерта під час проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази, а саме:

- велосипед марки «Аrdis» моделі «Славутич», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 повернути останній;
- відеозапис із камери спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1