Справа № 461/6856/19
Провадження № 1-кс/461/7921/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та про зобов`язання слідчого до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2019 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівсьокї області ОСОБА_4 від 04.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000372 та зобов`язати прокурора провести слідчі дії. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що прокурором не обґрунтовано, чому він відкидає у якості доказу відеозапис отримання неправомірної вигоди, не досліджено зібрані відеозаписи, не проведено слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 та його представник у судовому засідання не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі.
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що прокуратурою Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
04.09.2019 р. прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівсьокї області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діяннях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Оскаржувана постанова мотивована, зокрема тим що, під час проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, отримано від захисника підозрюваної докази підбурювання ОСОБА_5 на отримання неправомірної вигоди, а також встановлено, що Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000793 від 06.08.2019 року за фактом можливого вчинення підбурення ОСОБА_5 на одержання неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000372, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, всупереч зазначених норм закону органом досудового розслідування не проведено судово-фоноскопічну експертизу відеозапису та аудіо запису, не отримано тимчасового доступу до мобільного зв`язку ОСОБА_5 , не проведено слідчого експерименту із ОСОБА_5 .
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки її заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Щодо вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого вчинити передбачені кримінальним процесуальним законом дії, направлені на забезпечення повноти досудового розслідування, слідчий суддя зазначає наступне.
Враховуючи процесуальну самостійність слідчого, передбачену ст.40 КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчий при розгляді клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні самостійно визначає обсяг процесуальних та слідчих дій, які необхідно провести в рамках кримінального провадження - в цій частині скарги слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та про зобов`язання слідчого до вчинення дій задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівсьокї області ОСОБА_4 від 04.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000372.
В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1