Провадження №1-в/748/60/19
Єдиний Унікальний № 748/2777/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Чернігові справу за поданням начальника Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -
ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року, згідно поштового штемпелю, до Чернігівського районного суду Чернігівської області звернулася начальник Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області з поданням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовано тим, що 12 липня 2017 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 25500 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України виплату штрафу розстрочено на 10 місяців рівними частинами зі сплатою по 2550 грн до 30 числа кожного місяця. Вирок набрав чинності 12 серпня 2017 року. З 17 жовтня 2017 року засуджений ОСОБА_3 перебуває на обліку Білопільського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області. ОСОБА_3 надав органу пробації копії квитанції про сплату штрафу на загальну суму 5050 грн. На підставі ч. 1 ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

В судове засідання представник Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області не з`явився.

Прокурор надала заяву, в якій просила розгляд подання здійснювати за її відсутності, вказавши про відсутність заперечень.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2017 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 25500 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України виплату штрафу розстрочено на 10 місяців рівними частинами зі сплатою по 2550 грн до 30 числа кожного місяця. Вирок набрав чинності 12 серпня 2017 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

За положеннями ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.07.2017 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, як слідує з даних Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Сумській області відсутні дані щодо вчинення ОСОБА_3 нового злочину, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України,ст.152 КВК України, суд,
УХВАЛИВ:

Подання начальника Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1