Справа № 349/1874/18
Провадження № 11-кп/4808/335/19
Категорія ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ
Максимовича, що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

1. Зміст та мотиви ухвали суду першої інстанції.

1.1.Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2019 року постановлено продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, на строк 60 днів до 06.10.2019.

1.2. Мотиви рішення.

На час розгляду судом першої інстанції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому даного запобіжного заходу, продовжують існувати. Зокрема, ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, є уродженцем іншої держави, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоч судимість погашена, обвинувачується в тому числі і у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до норм КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, а відтак останній усвідомлює неминучість покарання, що може спонукати його переховуватися від суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну обраного щодо останнього запобіжного заходу на більш м`який є необґрунтованим та недостатнім, а твердження захисника про те, що показання допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 суттєво змінюють кваліфікацію дій ОСОБА_3 , невідповідними, оскільки такий висновок суд зможе зробити тільки в нарадчій кімнаті при оцінці всіх зібраних доказів в їх сукупності при вирішенні питання винуватості. Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому немає, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, а продовження строку тримання під вартою обумовлено вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню зазначеним ризикам.

2. Доводи апеляційної скарги:

- висновки суду є недостатніми для продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки вони не відповідають ні матеріалам провадження, ні процесуальній практиці ЄСПЛ;

- судом констатовано лише особливу тяжкість злочину, продовження існування ризиків і висновок, що жоден інший більш м`який запобіжний захід ризикам запобігти не зможе, що, на думку апелянта, не виправдовує таке тривале тримання під вартою його підзахисного;

- апелянт вказує на відсутність обґрунтованої підозри за ч. 4 ст. 187 КК України з огляду на покази свідка ОСОБА_4 , який ствердив, що сльозоточивою рідиною собі в обличчя вприснув сам (що вказує про відсутність насильства, небезпечного для життя чи здоров`я), та уточнив суму збитків (180 тис. грн. не є великими чи особливо великими розмірами);

- обвинувачений перебуває тривалий термін під вартою, а деякі ризики на даний час відпали, або істотно зменшилися, зокрема ризик впливу на потерпілого, оскільки свідки та потерпілі були допитані в судовому засіданні;

- ОСОБА_3 має сім`ю та малолітню дитину на утриманні, тобто має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрацію, є громадянином України, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості, а в зв`язку з різким погіршенням стану його здоров`я потребує тривалого лікування, яке не можливо забезпечити в умовах УВП №12 м. Івано-Франківська;

- орган державного обвинувачення не надав суду будь-яких ґрунтовних доказів спроб ОСОБА_3 переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого та свідків, ін.

В підтвердження доводів апеляційної скарги додано копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого, свідоцтва про народження від 2015 року ОСОБА_5 , свідоцтва про шлюб, довідки про реєстрацію особи громадянином України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою змінити обвинуваченому Бігваві запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримали. Просили її задовольнити: підозра належно необґрунтована (можлива інша правова кваліфікація), ризики відсутні, дані про особу (постійне місце проживання в Україні, наявність сім`ї, неповнолітньої дитини, та значне погіршення здоров`я) вказують на необхідність більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

3.2. Прокурор ОСОБА_7 уважав апеляційну скаргу необґрунтованою. Кваліфікація дій ОСОБА_3 не змінилась, ризики існують і підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має.

3.3. Потерпілий ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Щодо можливості та меж апеляційного перегляду.

13.06.2019 Конституційний суд України вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому питання продовження строку тримання під вартою підлягає апеляційному перегляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін кримінального провадження, згідно приписів ст. 404, 405, 407 КПК України.

4.2. Щодо доводів апеляційної скарги

Згідно з приписами ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри, оскільки факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (справа «Мюррей проти Сполученого Королівства», 1994 р.). Суди першої та апеляційної інстанцій на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а встановлені судами обставини (об`єктивні відомості) дають підстави для переконання суду в тому, що ОСОБА_3 вірогідно вчинив інкримінований йому злочин і існують ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, постановлена з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на те, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, у сукупності із даними про особу підозрюваного, спростовує доводи про відсутність ризиків, передбачених приписами ст. 177 КПК України, а відтак і можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу. Ці ризики, вважає апеляційний суд, існують не зважаючи на постійне місце проживання, громадянство України, сімейний стан та неповнолітню дитину обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_8

Судді: ОСОБА_9

ОСОБА_10