Справа № 521/8427/17
Номер провадження:1-в/521/852/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

за участю засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 відбуває покарання на підставі вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 року, яким його було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317, ст. 70 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 29.05.2017 року по 20.06.2017 року.

Засуджений у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин середньої тяжкості і на день подачі подання відбув 1/2 строку покарання, тобто він має право на звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення, відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України.

Суд вважає, що засуджений, який при відбуванні покарання в ОВК № 14 (з 18.06.2017 року) має два заохочення та стягнень не має, характеризується посередньо, не довів свого виправлення, тож не може бути звільнений умовно-достроково від відбування покарання. При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 два рази звільнявся від відбування покарання з випробуванням, до нього застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та після цього, кожного разу, ОСОБА_4 знов вчиняв умисні злочини. При цьому, ОСОБА_4 тричі визнаний винним у скоєні злочинів в сфері обігу наркотичних засобів.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання так як засуджений не став на шлях виправлення та не підтвердив можливість застосування до нього дії ст. 81 КК України.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 формально поставився до подачі клопотання так як, хоча й п.2 ч.3 ст. 81 КК України передбачена можливість звернення з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ), проте матеріали справи свідчать про те, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК

України, ст. 6 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_4 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1