Справа № 991/1533/19
Провадження1-кс/991/2089/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 з вимогою про скасування постанови детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
В обґрунтування вимог скарги зазначає, що за його заявами про кримінальне правопорушення Національним антикорупційним бюро України до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесенні відомості за фактом можливого подання народним депутатом України ОСОБА_5 недостовірної інформації до декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 рр., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-1 КК України.
В заявах, зокрема, були викладені обставини щодо недекларування ОСОБА_5 відомостей, які стосуються купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 .
Також у заявах зазначалося про недекларування ОСОБА_5 наявності корпоративних прав у ООО «Трубосталь», зареєстрованого у АР Крим за законодавством Російської Федерації та невнесення відомостей про користування квартирою по АДРЕСА_2 .
Постановою від 30.09.2019 детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрив кримінальне провадження.
Цю постанову заявник вважає невмотивованою та передчасною, такою, що винесена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України.
Так заявник зазначає про те, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження детектив фактично не вчинив жодної процесуальної дії для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема в скарзі заявник посилається на те, що висновок детектива про непідтвердження факту недекларування корпоративних прав ООО «Трубосталь» ґрунтується лише на свідченнях ОСОБА_5 , який заперечує факт участі у цьому підприємстві та доводах про відсутність у останнього правових підстав для декларування відомостей про участь у цьому підприємстві у зв`язку із тим, що воно засноване на тимчасово окупованій території України не за законодавством України.
Інших же слідчих та процесуальних заходів для підтвердження чи спростування факту недекларування ОСОБА_5 наявності корпоративних прав у ООО «Трубосталь» детективом не вчинено. Заявник зазначає, що детектив не здійснив заходів із допиту довіреної особи ОСОБА_5 ОСОБА_6 , а також встановлення та допиту інших осіб щодо цих обставин.
Ухвалою від 12.11.2019 слідчий суддя відкрив провадження за скаргою.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з підстав наведених у ній. Просив скаргу задовольнити та скасувати постанову детектива НАБУ від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017. Додатково зазначив, що детектив не здійснив повне та об`єктивне розслідування за жодною із обставин, що були викладені у заяві про кримінальне правопорушення.

Детектив НАБУ ОСОБА_4 заперечив проти вимог скарги, посилаючись на необґрунтованість тверджень наведених у ній. Просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що ним була здійснена перевірка всіх обставин, що викладені у заявах про кримінальне правопорушення та встановлена відсутність події кримінального правопорушення. До скарги додав письмові заперечення.
Заслухавши пояснення заявника, детектива НАБУ, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017 слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
При розгляді скарги слідчий суддя встановив, що за заявою ОСОБА_3 . Національним антикорупційним бюро України розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 09.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України за фактом можливого подання народним депутатом України ОСОБА_5 завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 рр.
Постановою від 30.09.2019 детектив Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності події кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які, за їх переконанням, будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, за змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
В обґрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження детектив зазначив, що за результатами вивчення документів отриманих в ході проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій ним не були встановлені факти подання ОСОБА_5 завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 рр.
Так, що стосується невідображення ОСОБА_5 відомостей про квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 детективом в ході досудового розслідування, шляхом витребування правочинів, які стосуються їх придбання та продажу, допиту в якості свідків учасників правочинів, було встановлено, що ці квартири були відчужені ОСОБА_5 ще у 2011 році. Відомості про відчуження цих квартир знайшли своє відображення у декларації за 2011 рік. Факт реєстрації права власності на інших власників лише у 2016 році пов`язаний із особливостями законодавства, яке діяло на момент продажу цих квартир та на момент державної реєстрації права власності на них. На момент відчуження ОСОБА_5 цих квартир право власності до іншої особи переходило з моменту реєстрації відповідного договору. З цих підстав детектив дійшов висновку, що у ОСОБА_5 було відсутнє усвідомлення необхідності внесення цих відомостей до декларації.
З метою встановлення обставин наявності у ОСОБА_5 корпоративних прав у ООО «Трубосталь» детективом було здійснено огляд інтернет даних «Единого государственного реестра юридических лиц» Російської Федерації та встановлено, що вказане підприємство створене на тимчасово окупованій території не за законодавством України. З цих підстав детектив ґрунтуючись на положеннях ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 9 КПК України та ст. 19 Конституції України дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_5 підстав для декларування такої інформації та відсутності у органу досудового розслідування можливості проведення слідчих дій на тимчасово окупованій території.
Щодо незазначення відомостей про користування квартирою АДРЕСА_5 детектив зазначив, що публікація у соціальній мережі від 12.09.2016 році не підтверджує факт користування цією квартирою на останній день звітного періоду 31.12.2015 та відповідно 31.12.2016. Допитом свідка ОСОБА_7 , яка проживає у будинку АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_5 за цією адресою ніколи не проживав. Із показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що на останній день звітного періоду 31.12.2015 та 31.12.2016 ОСОБА_5 постійно проживав у належній їй квартирі АДРЕСА_6 , відомості про користування якою були відображені у деклараціях за 2015 та 2016 рр.
Висновок детектива про непідтвердження обставин недекларування відомостей про перебування ОСОБА_5 у статусі кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Лука Девелопмент», ТОВ «Лівобережна нерухомість», ТОВ «ЛТ Чезара», компанії «Керілейн (ЛТД)» (Британські Віргінські Острови), компанії «Бісабі Лімітед» (Республіка Кіпр) ґрунтується як на допиті в якості свідків засновників цих товариств, так і на досліджені реєстраційної документації цих товариств, отриманої у тому числі, шляхом направлення запитів про надання правової допомоги до компетентних органів Британських Віргінських Островів, Республіки Кіпр та Латвійської Республіки.
Водночас, оцінивши постанову детектива НАБУ ОСОБА_4 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017 , слідчий суддя вважає, що рішення детектива про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.
Стаття 366-1 КК України встановлює кримінальну відповідальність за подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції». Згідно з приміткою до ст. 366-1 КК України відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, настає у разі, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Тобто сума вказана у примітці 2 до ст. 366-1 КК України є об`єктивною умовою настання кримінальної відповідальності за ст. 366-1 КК України. У протилежному випадку кримінальна відповідальність виключається.
Отже однією із обставин, яка підлягає доказуванню є встановлення реальної вартості майна, активів, корпоративних прав щодо якого подано недостовірні відомості.
Втім, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження детектив оцінку цим обставинам не надав. Так, зокрема, констатуючи неможливість проведення слідчих (розшукових) дій у зв`язку із тим, що підприємство засноване на тимчасово окупованій території не за законодавством України, детектив не надав належної оцінки отриманим даним, які стосуються вартості частки, яка нібито належить ОСОБА_5 у ООО «Трубосталь».
У своїх показаннях ОСОБА_3 посилався на необхідності допиту свідка ОСОБА_6 щодо обставин наявності у ОСОБА_5 корпоративних прав у ООО «Трубосталь». За твердженням ОСОБА_3 ОСОБА_6 є довіреною особою ОСОБА_5 і саме він подавав заяву про вихід ОСОБА_5 із складу засновників ООО «Трубосталь». Проте детектив перевірку цих доводів і наданих на їх підтвердження доказів, не здійснив. Заходів із допиту ОСОБА_6 , який згідно з наданими матеріалами проживає у м. Києві, не здійснив.
Слідчий суддя вважає помилковим висновок детектива про відсутність правових підстав для подання відомостей щодо участі у підприємстві яке створено на тимчасово окупованій території не за законодавством України, відповідно до змісту ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки для цілей тлумачення ст. 366-1 КК України користування майном є питанням факту. Відповідно, якщо зібрані докази дають підстави вважати, що суб`єкт декларування фактично (реально) користувався певним майном, не має значення те, чи стало користування можливим внаслідок: укладення правочину у визначеній законодавстві формі чи внаслідок укладення правочину без додержання передбаченої законом форми або кримінально протиправних дій особи. Те саме стосується і участі у підприємстві та наявності корпоративних прав.

Передчасним вважає слідчий суддя і висновок детектива щодо користування квартирою АДРЕСА_5 .
Зокрема, висновок про непідтвердження факту користування цією квартирою ОСОБА_5 на останній день звітного періоду 31.12.2015 та 31.12.2016 ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_7 , яка проживає у будинку АДРЕСА_2 . Проте остання дає показання щодо непроживання ОСОБА_5 , які стосуються не 2015-2016 рр., а 2017-2018 рр.
Інших доказів на підтвердження чи спростування цих обставин, з урахуванням надання ОСОБА_5 різних показань під час допиту, детективом не зібрано. Зокрема, останній: не встановив та не допитав інших свідків, які могли б дати показання щодо цих обставин; не перевірив факти можливої оплати рахунків по цій квартирі у досліджуваний період; не встановив наявність камер відеоспостереження як у цьому будинку, так і поблизу нього.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується із доводами заявника про невмотивованість та передчасність рішення про закриття кримінального провадження та вважає, що постанову детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017 належить скасувати.
З цих підстав скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000093 від 09.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1