печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
31.10.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , за погодженням з заступником начальника Департаменту - начальник управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000876 від 12.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ГСУ Національної поліції України звернувся з заявою ОСОБА_5 , який повідомив, що на праві приватної власності йому належить нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . Приблизно в лютому 2019 року йому стало відомо, що невстановлені особи намагаються відчужити належне йому нерухоме майно, що проявилось в тому, що в мережі Інтернет почали з`являтись оголошення з приводу продажу вказаного приміщення.

Вказане приміщення на той момент винаймав орендар ОСОБА_6 , який повідомив, що до приміщення приходять особи, що представляються працівниками банку та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», та пропонують придбати вказане приміщення за їх посередництва через низку домовленостей з керівництвом ПАТ «Укрсоцбанк», уповноважених на роботу з проблемною заборгованістю йому, а після його відмови іншим потенційним покупцям. 03 червня 2019 року було здійснено спробу вигнати орендаря ОСОБА_6 з вказаного приміщення, з посиланням на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого приміщення № 64 в літері А по вул. Лютеранській, 6 в м. Києві належить ТОВ «Фінансова компанія» Алькор Інвест» .

Разом з тим, Печерський районний суд м. Києва розглядає цивільну справу № 757/38949/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, крім того є зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ «Уксоцбанк» та Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві про припинення іпотеки та вилучення із державного реєстру іпотек запису про іпотеку даного нерухомого майна. Рішення у вказаних провадженнях не прийнято.

ОСОБА_5 також повідомив, що питання права власності на нежитлове приміщення виникло тому, що він є майновим поручителем ОСОБА_7 і неодноразово зустрічався зі співробітниками ПАТ «Укрсоцбанк» з метою позасудового врегулювання, але задовільнити позовні вимоги банку не виявилось можливим у зв`язку з тим, що згідно Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель має зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (близько 100 000 доларів США), натомість банк вимагає всю суму заборгованості з пенею та відсотками, що становить близько 15 млн. грн.

29 березня 2019 було посвідчено договір відступлення права вимоги між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Фінансова компанія «Укрфінаннсгруп», а в подальшому в цей же день було посвідчено ще один договір відступлення прав вимоги між ПАТ «Фінансова компанія «Укрфінаннсгруп» та ТОВ «Фінансова компанія» Алькор Інвест».

Проте, ОСОБА_5 , всупереч вимог Закону України «Про іпотеку» не було надіслано письмову вимогу про усунення порушення умов іпотечного договору, на що останній мав би не менш ніж тридцятиденний строк, внаслідок чого були порушені його права як майнового поручителя та створені всі умови для шахрайського заволодіння нерухомим майном.

07.10.2019 року постановою слідчого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 6, № 64 в літері А, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З врахуванням зазначеного, вбачається, що метою вказаного арешту є збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто вказане нерухоме майно є доказом злочину матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а відтак з метою запобігання можливості його подальшої передачі та відчуження, а також незаконного використання та перетворення зважаючи на характер вчинення протягом тривалого часу тотожних злочинів членами злочинного угрупування, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися ним будь-яким шляхом, в тому числі відчужувати.

Заборонити державним реєстраторам та особам, уповноваженим на функції державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників, користувачів, зміни форми власності та порядку користування нерухомим майном нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1