Справа № 761/6628/19
Провадження № 1-кп/761/1689/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010282 від 26.09.2018 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Броди, Львівської області, українця, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Гайсин, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою від 09 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 червня 2019 року, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, у зв?язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою про що надав письмове клопотання. Зазначив про те, що підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, та наявні визначені ст.177 КПК України ризики, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Так, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі від чотирьох до шести років, раніше судимий за аналогічний злочин та має не зняту та непогашену судимість, немає постійного місця проживання, не працює, не має законного джерела доходів, не одружений, дітей та інших осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність в останнього сталих соціальних зв`язків. Наведене у сукупності підтверджує наявність встановлених ризиків, які на даний час не перестали існувати. При цьому, дані про неможливість утримання ОСОБА_2 під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» відсутні. Обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, на думку прокурора, не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та є недостатніми для запобігання вказаним ризикам, що може призвести до затягування судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою її підзахисному ОСОБА_2 . Звернулася з письмовим клопотанням про зміну ОСОБА_2 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, в обґрунтування якого зазначила наступне. Так, наведені стороною обвинувачення ризики на які посилається прокурор в обґрунтування продовження ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є формальними та занадто перебільшеними, значимість таких ризиків на даній стадії процесу мінімізована. При цьому, ОСОБА_2 з 26.09.2018 року перебуває під вартою, що є досить тривалим проміжком часу, а тяжкість інкримінованого ОСОБА_2 злочину не може бути підставою для утримання його під вартою. При цьому, ОСОБА_2 не вчиняв та не має намірів вчиняти дії, які б стали підставою для існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження наведеного прокурором не надано. Водночас, захисник звертає увагу й на показання потерпілого, який був допитаний в судовому засіданні та пояснив, що жодних протиправних дій, в тому числі насильства, відносно нього ОСОБА_2 не вчиняв, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не несе загрози для потерпілого та інших учасників кримінального провадження.

Також захисник зазначає про те, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_2 більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних з позбавленням свободи.

Крім того, захисник звертає увагу на дані про особу ОСОБА_2 та наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Так, ОСОБА_2 має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його матір та сестра, та де буде проживати ОСОБА_2 після звільнення з під-варти. Крім того, ОСОБА_2 має матір похилого віку, яка є інвалідом ІІІ групи та потребує постійного догляду та матеріальної допомоги, яку до затримання забезпечував саме ОСОБА_2 . Так, матір ОСОБА_2 ОСОБА_8 не заперечує щодо проживання її сина за адресою її проживання АДРЕСА_3 , вказана квартира належить їй на праві власності. Також у ОСОБА_2 на утриманні перебуває його цивільна дружина та малолітня дитина цивільної дружини, з якими він проживає однією сім`єю. При цьому, захисник звертає увагу на позитивну репутацію ОСОБА_2 як за місцем реєстрації так і під час утримання в СІЗО, а також на стан здоров`я ОСОБА_2 , який потребує медичного огляду та оперативного втручання, яке в умовах СІЗО забезпечити не можливо.

Підозрюваний ОСОБА_2 підтримав позицію свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби. Просив звернути увагу на те, що він тривалий час утримується під вартою, а також на дані про його особу. Зазначив, що має місце реєстрації де проживає його матір та сестра та де проживав він до затримання та буде проживати в подальшому після звільнення. Просив врахувати, що його матір є інвалідом ІІІ групи, хворіє та потребує допомоги в тому числі і матеріальної, а також в нього на утриманні перебуває цивільна дружина та її дитина. В умовах перебування під вартою він позбавлений можливості допомагати матері та дружині, забезпечувати родину. Також пояснив про те, що у нього погіршився стан здоров`я та він потребує хірургічного втручання, яке неможливо забезпечити в умовах тримання під вартою. Запевнив суд, що не буде порушувати покладені на нього обов`язки, буде з`являтися на всі виклики суду, має намір працевлаштуватися з метою утримання родини.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували щодо продовження ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Проаналізувавши доводи, наведені у клопотанні прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 , а також доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_2 , наведені у клопотанні про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 на домашній арешт, суд приходить до наступного висновку.

Так, за змістом ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1, ч 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому в частині четвертій ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, як вбачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів, ухвалою слідчого судді від 27.09.2018 до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був продовжений як слідчим суддею під час досудового розслідування так і судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Ухвалою від 09 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 червня 2019 року, включно.

Такий запобіжний захід був застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_2 з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність в останнього сталих соціальних зв`язків.

При цьому прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 посилається на обґрунтовану причетність ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність сталих міцних соціальних зв`язків.

Так, суд на даній стадії процесу, знаходить обгрунтованими доводи прокурора про причетність ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, а також існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, судом на даний час не встановлено.

При цьому суд вважає, що прокурором не доведено того, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Так само судом надано аналіз доводів захисника ОСОБА_6 , наведених у клопотанні про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 на домашній арешт, а також доводів самого обвинуваченого.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_2 має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де обвинувачений проживав до затримання разом з матір`ю та сестрою. Вказане житло належить на праві власності матері обвинуваченого ОСОБА_2 ОСОБА_8 . За зазначеною адресою ОСОБА_2 зобов`язувався проживати після звільнення з-під варти.

Крім того, з`ясовано, що матір ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, хворіє та потребує постійного догляду та матеріального забезпечення, яке до затримання забезпечував їй ОСОБА_2 .

Також встановлено, що ОСОБА_2 має цивільну дружину та виховує її дитину, до затримання працював неофіційно та має намір працювати після звільнення, для утримання хворої матері похилого віку та цивільної дружини.

Наведені обставини підтверджують міцність соціальних зв?язків обвинуваченого ОСОБА_2 .

Крім того, суд приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_2 , який пояснив, що в останній час стан його здоров`я погіршився та він потребує належного лікування та оперативного втручання, яке в умовах перебування в слідчому ізоляторі йому забезпечити не можуть.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення лише за одним епізодом злочинної діяльності, більше восьми місяців утримується під вартою, його соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, родини, його стану здоров`я, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої сама по собі наявність обґрунтованого обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання особи під вартою, а також враховуючи, що прокурором не було належним чином обґрунтовано неможливість застосування відносно ОСОБА_2 альтернативних запобіжних заходів, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 та змінити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , в нічний час доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 такі обов`язки, а саме: з`являтися за викликом до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи; не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 182, 183, 194, 291, 314-316, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, - задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби щоденно.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- з`являтися за викликом до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на орган поліції за місцем проживання ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 06 червня 2019 року о 08 год. 20 хв.

Суддя: ОСОБА_1