Провадження № 11-кп/4820/485/19
Справа № 675/813/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2019 року за № 0000114 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_7 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Задовольняючи клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що потерпіла ОСОБА_7 відмовилась від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а дії обвинуваченого не підпадають під ознаки злочину, пов`язаного з домашнім насильством, оскільки в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака, як систематичність вчинення фізичного насильства та вірно кваліфіковані за ст. 125 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор, як видно з її змісту, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою, постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що вчинений злочин обвинуваченим є злочином, пов`язаним з домашнім насильством. Обвинувачений та потерпіла на момент вчинення злочину разом проживали в одній квартирі однією сім`єю. Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав. Суд першої інстанції не взяв до уваги докази про наявність сімейних відносин між обвинуваченим та потерпілою і не врахував те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , є злочином, пов`язаним з домашнім насильством, та закрив кримінальне провадження без достатніх на те підстав.
Заслухавши пояснення прокурора в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та потерпілу, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вказували про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
Під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_7 подала заяву про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням з обвинуваченим ОСОБА_8 (а.м.к.п. 28).
Згідно з ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
П. 7 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Доводи прокурора, що вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_8 є злочином, пов`язаним з домашнім насильством, оскільки обвинувачений та потерпіла на момент вчинення злочину разом проживали в одній квартирі однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, в зв`язку з чим провадження в справі не могло бути закрите, не можуть бути врахованими.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що дії обвинуваченого не підпадають під ознаки злочину, пов`язаного з домашнім насильством, в розумінні кримінального законодавства, позаяк в діях обвинуваченого стороною обвинувачення не встановлено кваліфікуючої ознаки - систематичність вчинення фізичного насильства та наявності в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що кримінальна відповідальність за домашнє насильство передбачена ст.126-1 КК України, згідно диспозиції якої домашнє насильство полягає в умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
За таких обставин, за умови відсутності в діях ОСОБА_8 ознак злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, дії ОСОБА_8 в розумінні кримінального законодавства не підпадають під ознаки злочину, який пов`язаний з домашнім насильством.
За таких обставин в суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, не було перешкод для закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, та доводи прокурора таких висновків суду першої інстанції не спростовують.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про те, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, про що прокурор вказував в апеляційній скарзі та в суді, свого підтвердження не знайшли, відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає; істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для безумовного скасування судового рішення, в провадженні не встановлено.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог КПК України, відтак колегія суддів не знаходить підстав для її скасування або зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2019 року за № 0000114 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_7 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді