Справа № 642/912/19
Провадження № 1-кп/642/441/19
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

22 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Харкова, вдови, з середньо-спеціальною освітою, фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в:
21.08.2018 року приблизно о 10 години 15 хвилин ОСОБА_5 знаходилась на ринку "Казка" за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, буд., 2, та побачила раніше знайому їй ОСОБА_6 . Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті раніше неприязних відносин, в результаті чого ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, нанесла потерпілій ковзаючий удар правою рукою в область носогубного трикутника, удар правою рукою у ліву підочну ділянку та тримаючи ОСОБА_6 обома руками за її праву та ліву зони плеча та передпліччя, стиснула її руки, в результаті чого спричинила потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи № 09- 2909/2018 від 04.09.2018 року тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій підочній ділянці, на внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, на розгинальній поверхні лівого передпліччя у середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча у середній третині, садна у ділянці носогубного трикутника, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе не визнала. Пояснила, що працюють вони з потерпілою на ринку. ОСОБА_6 є співмешканкою її двоюрідного брата, та проживає з ним та його матір`ю- її обвинуваченої тіткою. ОСОБА_6 безпідставно вважає, що вона претендує на будинок тітки, та розпускає з цього приводу плітки. ОСОБА_6 приховала від неї той факт, що тітка потрапила у лікарню, та племінниця розповіла їй, що нібито з телефону потерпілої їй телефонував брат тітки ОСОБА_7 та погано про них висловлювався та вимагав, щоб вони не відвідували тітку в лікарні. Вона- обвинувачена- зустріла дядька ОСОБА_7 на ринку та запитала причину такого ставлення до неї, однак він заперечував, що телефонував та була така розмова. Прохорова також погано висловлювалась про її новонародженого онука, тому у неї склались з нею неприязні стосунки, 21 серпня 2018 року вона зустріла потерпілу на зупинці біля ринку «Казка» та запитала у неї, чому вона забороняє їй бачити тітку. В ході цієї розмови вони з потерпілою посварились, нікого поруч більш не було, ніхто їх не розміряв. В той час у них виник конфлікт, ініціаторами якого вони були обидві. Через хвилин 10 вони йшли на зупинку, біля тютюнового кіоску та зустріли ОСОБА_7 , який запитав, що сталось. Після цього ОСОБА_8 біля зупинки кинулась до неї битися. Дружина ОСОБА_9 - стала між нею та потерпілою до неї обличчям, до потерпілої спиною. Потерпіла їй ОСОБА_5 - роздряпала до крови обличчя. Вона припускає, що, захищаючись від потерпілої, відмахуючись руками, і подряпала їй обличчя в області носогубного трикутника, однак більше ніяких тілесних ушкоджень вона їй не наносила. У потерпілої була маленька подряпина над губою. У неї- обвинуваченої- внаслідок цього конфлікту були дві подряпини над вухом, надірвано вухо та дві подряпини через обличчя, та ці ушкодження бачили люди, зокрема, ОСОБА_10 , однак чоловік заборонив їй давати покази.
Синці на руках потерпілої могли бути внаслідок того, що її тримала ОСОБА_11 , яка стала між ними. Після цього вона пішла на своє робоче місто. Її обличчя було в крові, люди запитували, що з нею сталося. Вона вимилась та продовжувала працювати. Потім ОСОБА_11 розповіла їй, що після того як вона пішла, на те місто приїхали працівники поліції, яких викликала ОСОБА_8 , та запитувала її ОСОБА_5 , навіщо вона витерла кров. Вона ОСОБА_12 - повернулась на зупинку, однак працівників поліції вже не було. Вона побачила сина потерпілої, та з ним почалась словесна перепалка. Син потерпілої погрожував їй, хватив її за руки, притискав двічі до кіоску, у неї були синці, також у не було надірвано вухо. Вона зустріла брата, та той порадив їй також звернутись до поліції. В той же день вона подала заяву до поліції, однак ніхто їй не роз`яснив, що слід провести експертизу, та через деякий час справа була закрита через те, що не підтверджена наявність тілесних ушкоджень у зв`язку з непроведенням експертизи. За медичною допомогою з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень потерпілої та її сином вона не зверталась. Зазначила, що шкодує про те, що стала учасником конфлікту. Цивільний позов не визнала.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами:
-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила в судовому засіданні, що проживає з двоюрідним братом ОСОБА_12 . 20 серпня 2018 року матері співмешканця стало погано, та вона потрапила в лікарню. За проханням свекрухи матері її співмешканця вона нікому, окрім ОСОБА_7 , не казала, що вона потрапила у лікарню. 21 серпня 2018 року домовились, що на ринку її буде чекати дядько ОСОБА_7 та тітка ОСОБА_11 . Коли вони зустрілись з ОСОБА_7 , той запитував, про який телефонний дзвінок йшла мова. Дочекались Зінаїду. Там вони бачили ОСОБА_10 - подруга ОСОБА_12 . Потім до неї підскочила ОСОБА_12 , почала висловлюватись нецензурною лайкою з приводу того, що вона приховала, що тітка у лікарні. ОСОБА_12 нанесла їй правою рукою в лівий висок два удари , потім ще наносила удари по гольові. Вона закривалась руками. Коли опускала руки, ОСОБА_5 продовжувала бити. Зінаїда просила її припинити бійку. Хтось з чоловіків закричав, що б`ють жінку, та ОСОБА_12 пішла. Вона- потерпіла- викликала поліцію. Обличчя у неї було в крові, кров пішла також носом. В цей час її- потерпілої- син -їхав маршруткою. Він прийшов на місце події, ОСОБА_12 він не чіпав. ОСОБА_12 казала йому, що обіллє її кислотою, погрожувала, ображала її сина.
- заявою від 22.08.2018 ОСОБА_6 на адресу начальника Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області про заподіяння їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, яка нанесла їй удари кулаками по голові, хватала за руки, виривала волосся; та витягом з ЄРДР від 23.08.2018 про внесення відомостей про кримінальне провадження за правової кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_6 про те що 21.08.2018 близько 10 год. 15 хвил. на ринку «Казка» по вул. Єлізарова. 2 у м.Харкові невстановлена особа заподіяла їй тілесні ушкодження;
- висновком судово-медичної експертизи № 09- 2909/2018 від 04.09.2018 року, проведеної ХОБСМЕ, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій підочній ділянці, на внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, на розгинальній поверхні лівого передпліччя у середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча у середній третині, садна у ділянці носогубного трикутника, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень;.
- даними слідчого експерименту, проведеного 19.11.2018 року з участю потерпілої ОСОБА_6 , яка у присутності понятих розповіла про обставини, за яких ОСОБА_5 спричинила їй тілесні ушкодження на ринку «Казка», та показала механізм їх спричинення, а саме, що ОСОБА_12 наносила їй удари руками в ліву частину голови, та вона прикривала голову, однак вона наносила удар руками по її рукам;
- даними слідчого експерименту, проведеного 19.12.2018 року з участю потерпілої ОСОБА_6 та спеціаліста ХОБСМЕ ОСОБА_13 та понятих, в ході якого ОСОБА_6 вказала обставини, за яких ОСОБА_5 спричинила їй тілесні ушкодження на ринку «Казка», та за допомогою статиста показала механізм їх спричинення;
- даними слідчого експерименту, проведеного 08.01.2019 року з участю свідка ОСОБА_14 , яка у присутності понятих та експерта ХОБСМЕ ОСОБА_13 розповіла про обставини, за яких жінка наносила удари іншій жінці на ринку «Казка», та показала механізм заподіяння тілесних ушкоджень;
- висновком судово-медичної експертизи № 09- 08/ 2019 від 08.01.2019 року, проведеної судово-медичним експертом ХОБСМЕ ОСОБА_13 , відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій підочній ділянці, на внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, на розгинальній поверхні лівого передпліччя у середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча у середній третині, садна у ділянці носогубного трикутника, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень Дані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синці - за механізмом удару-стиснення, садно - за механізмом удару-тертя-ковзання, та, враховуючи морфологічні ознаки, могли бути отримані на протязі доби до проведення первинного огляду (21.08.2018), тобто можливо, що у строк вказаний в ухвалі. Цей висновок підтверджується загальним виглядом ушкоджень, а також стадією загоєння садна, кольором синців.
За ступенем тяжкості синці та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Показання ОСОБА_6 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого

експерименту» від 19 грудня 2018 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним

даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у неї тілесних

ушкоджень.

Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, розташованих у різних анатомічних ділянках та площинах тіла ОСОБА_6 , можливість їх утворення внаслідок одноразового падіння потерпілої на площині (тобто «з висоти власного зросту»), виключається;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила в судовому засіданні, що 21 серпня 2018 року в період з 10 до 12 годин їхала з онукою 9 років з дачі, та зайшла на ринок «Казка». Позаду вона почула шум. Онука звернула її увагу на те, що бабусі б`ються. Вона подивилась та побачила, як одна жінка наносить удари іншій, більш крупній. Обличь жінок вона не бачила, однак бачила, що одна жінка, яка була в штанах, в футболці, наносила удари іншої, яка була обличчям до неї. Друга жінка ударів не наносила, а лише закривала голову від ударів. Це було саме побиття однією жінкою. У онуки почалась істерика, та вона пішла з онукою з цього міста. Потім вона подивилась та побачила, що жінка продовжує наносити удари той же жінці, більш крупної за неї. Вона зрозуміла, що конфлікт продовжується, та залишила з дитиною це місто, оскільки дитина була налякана. На початку жовтня вона також була в цьому місті та побачила оголошення на кіоску про пошук свідків побиття матері. Вона зрозуміла, що саме ці події вона бачила, та зателефонувала за вказаним номером ОСОБА_16 - сину потерпілої. Зараз їй відомі прізвища жінок, а саме - потерпілою була ОСОБА_8 , а жінка, що її била - ОСОБА_12 ;
- показаннями свідка ОСОБА_17 сина потерпілої, який пояснив в судовому засіданні, що 21 серпня 2018 року їхав у маршрутному таксі біля ринку «Казка», та побачив на зупинці мати, яка була у крови. Він вийшов, підійшов до матері, та вона пояснила йому, що її побила ОСОБА_12 , яка наносила їй удари по обличчю. Очевидцем побиття він не був. Потім при ньому знову підійшла ОСОБА_12 та хапала його мати за руки, однак ударів не наносила. Вона висловлювала погрози матері, що обіллє її кислотою, погрожувала і йому. ОСОБА_12 намагалась і йому нанести удари, однак він ухилився. Потім приїхала поліція, однак ОСОБА_12 вже пішла. У ОСОБА_12 ніяких тілесних ушкоджень не було. Мати є хворою людиною, страждає на церебральний арахноїдит, з 1990 р. у неї гіпертонія.
Як потерпіла, так і свідки далі логічні, послідовні показання, які узгоджені між собою, з висновками експертиз та даними слідчих експериментів, їх правдивість не викликає у суду жодних сумнівів, тому суд кладе вказані докази в основу вироку.
Аналізуючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, не викликають у суду сумнівів, та повністю викривають обвинувачену ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Доказів заподіяння обвинуваченій тілесних ушкоджень потерпілою, на що посилається сторона захисту, суду не надано.

Надані стороною обвинувачення докази стороною захисту не спростовані, а відповідно до ст. 22 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Невизнання обвинуваченою вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення суперечить зібраним в ході досудового слідства та дослідженим в суді доказам та свідчить про її намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та відшкодування завданої шкоди.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Раніше не судима. Є вдовою.
ОСОБА_5 є фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності, працює на ринку.
Згідно з листом міської поліклініки №24 м.Харкова від 27.03.2019 ОСОБА_5 проходила лікування з приводу змішаної дисциркуляторної енцефалопатії 2 ст. (гіпертонична, вертеброгенна), синдрому хронічної вертебро-базилярної недостатності. Згідно з повідомленням ХКЛШНМД ім. Мещанінова від 22.03.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з ішемічним інсультом в вертебро-базилярному басейні. Згідно з листом вказаного медичного закладу від 16.09.2019 перебувала на лікуванні у зв`язку з синдромом хребтової артерії з вестибуло-атактичним, лікворно-гипертензивним синдромами, остеохондрозом шийного відділу хребта з нестабільністю.
Згідно з досудовою доповіддю, складеною Холодногірським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_5 працює на ринку «Казка» - ФОП ОСОБА_5 Проживає за місцем реєстрації з сім`єю доньки. Є турботливою матір`ю та бабусею. На роботі має доброзичливі стосунки з співробітниками, користується повагою та авторитетом. Характеризується за місцем мешкання позитивно, с сусідами перебуває у дружніх стосунках. ОСОБА_5 не усвідомлює серйозність наслідків своїх дій, в скоєному не розкаюється, аргументуючи тим, що лише відповіла на образливі слова і прояв агресії зі сторони іншої особи.

Ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик її небезпеки для суспільства оцінюється органом пробації як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо без позбавлення або обмеження волі. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на неї обов`язку, передбаченого ч.3 п.п.2 ст, 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України її покарання, суд не вбачає.
Суд не вбачає у ОСОБА_5 щирого каяття, оскільки щире каяття передбачає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, а вона свою вину у повному обсязі не визнала, в повній мірі не усвідомила скоєне.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, наведені вище дані про особу обвинуваченої, яка має передпенсійній вік, наявність у неї постійного доходу, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують її покарання, її ставлення до скоєного - вину свою вона не усвідомила, та приходить до висновку про необхідність призначити їй покарання за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в максимальному розмірі.
Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4 829 грн. 83 коп. - понесених витрат на ліки у зв`язку з заподіяними тілесними ушкодженнями, та моральної шкоди на суму 20 000 грн. В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 послалася на те, що перенесла сильний стрес, обвинувачена заподіяла її здоров`ю велику шкоду. Вона тривалий час лікувалась та продовжує лікування, втратила спокійний сон, у неї появились провали в пам`яті, не припиняються головні болі.
Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підтвердження витрат на лікування потерпіла ОСОБА_6 надала суду медичні висновки та чеки про придбання ліків.

Так, згідно з висновком ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології АМН України» у потерпілої виявлена лікворна гіпертензія.

Згідно з консультативним висновком спеціаліста висновком ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології АМН України» від 01.04.2019 їй встановлено діагноз: церебральний арахноїдит з лікворно-гіпертинзійним і епілептоформним синдромами, на фоні дисциркуляторної, атеросклеротичної травматичної енцефалопатіїї 2 ст. с вестибуло-атактичним і астенічним синдромами, невралгією тройничного нерва зліва, додаткового медикаментозного лікування вона не потребує.

З консультативного висновку спеціаліста Регіонального медичного центру «Екомет» у зв`язку з діагнозом - церебральний арахноїдит з лікворно- гіпертензійним та епілептиформним синдромами та їй призначено відповідне лікування.

Потерпіла надала суду дані про проходження медичного обстеження: електроенцефалогічне дослідження, РЕО, допплерехокардіографічне дослідження, ЕКГ.

Згідно з випискою № 15231 їз медичної карти ОСОБА_6 , виданої ХМКЛШНМП ім. Мещанінова вона проходила стаціонарне лікування з 29.06.2019 по 10.07.2019 з діагнозом: нестабільна стенокардія, прогресуюча, післяінфарктний (по задній стінці) кардіосклероз, приходяща блокада ЛНПГіса, гіпертонічна хвороба 3 ст., ризик 3, СН 11Б стадії, ЗФК зі збереженою фракцією викиду ЛШ 575, у 2018 році ЧМТ, посттравматична енцефалопатія з вестібуло-атактичним синдромом.

Як пояснила потерпіла ОСОБА_6 , вона раніше перенесла черепно-мозкову травму, та тривалий час хворіє на вказані хронічні захворювання.

Потерпіла надала суду квитанції про придбання ліків за період з лютого 2017 року по березень 2019 року на загальну суму 3 769 грн. 83 коп., а також квитанцію про оплату консультації лікаря 25.03.2019 року в ТОВ «Екомет» в сумі 680, 00 грн., та за проведення УЗІ серця від 25.03.2019 в розмірі 280, 00 грн.

З наданих документів вбачається, що потерпіла тривалий час страждає на ряд хронічних захворювань.

Доказів наявності причинного зв`язку між вказаними захворюваннями потерпілої, проходженням нею вказаного лікування, понесеними на лікування та обстеження витратами та заподіяними їй ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями, які мали місце 21.08.2018 року, суду не надано.

Висновок судово-медичної експертизи на підтвердження наявності вказаного причинного зв`язку суду не надано.

Отже, позовні вимоги в частині заподіяння матеріальної шкоди на вказану суму не доведені, а тому задоволенню не підлягають.

При вирішення питання щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала тілесних ушкоджень, фізичного болю, душевних страждань, нервового стресу, переляку, приниження честі та гідності, була вимушена звертатись до правоохоронних органів, чим був порушений звичайний уклад її життя, тому суд приходить до висновку, що діями обвинуваченої їй завдана і моральна шкода, розмір якої судом визначений у сумі 6 000 грн.
Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілій у більшому розмірі суду не надано.
Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченій ОСОБА_5 обвинувального вироку та призначенням останній покарання за вчинене кримінальне правопорушення буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілої.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 копійок) грн.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 6 000 грн. В інший частині позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1