"14" серпня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
До Київського районного суду м. Харкова 12.08.2019 надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить поновити строк подачі клопотання як такий, що пропущений з поважних причин, у зв`язку з тим, що ОМП та вилучення вищезазначеного майна проводилися 10.08.2019 (субота), що є вихідним днем, у зв`язку з чим клопотання подається на наступний робочий день; накласти арешт на автомобіль "Volkswagen Passat 2.0", 1993 р.в., колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ключі від ТЗ, які вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належать ОСОБА_6 , який мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; визначити місцем зберігання автомобілю - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Автогосподарство ГУНП в Харківській області»; надати дозвіл щодо долучення свідоцтва про реєстрацію ТЗ, ключей до матеріалів кримінального провадження.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 10.08.2019 до Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського роти №1 батальйону №4 УПП в Харківській області ОСОБА_7 про те, що 10.08.2019, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 130, водій автомобілю "Volkswagen Passat 2.0" д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явив для перевірки особи та транспортного засобу свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , однак при перевірці документів було з`ясовано, що дане свідоцтво має ознаки підробки.
Згідно до рапорту поліцейського №1 батальйону №4 УПП в Х/о ДПП ОСОБА_7 встановлено, що останній за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 130, зупинив транспортний засіб марки "Volkswagen Passat 2.0", рік випуску 1993, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 для перевірки документів під керуванням ОСОБА_5 . При перевірці свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 встановлено, що за базами даних МРЕО та НАІС таке не значиться, в той час як д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано за іншим автомобілем.
В ході ОМП за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 130, слідчим Київського ВП ГУ НП в Х/о ОСОБА_3 був вилучений автомобіль "Volkswagen Passat 2.0", рік випуску 1993, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ключі.
Згідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 власником легкового автомобіля є ОСОБА_6 , мешкає: АДРЕСА_1 .
Оскільки автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного на вищевказаний транспортний засіб зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що придбав вказаний автомобіль у невідомого чоловіка у 2014 році у м. Луцьк на авторинку, після чого користувався ним до 10.08.2019. Останній нічого не підробляв та нічого не знав.
На підставі вище викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування, на зазначений транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (за ст. 358 КК України). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди ; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Також враховуючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не значиться за базами даних МРЕО та НАІС то існують достатні підстави вважати, що інші невстановлені у ході досудового розслідування особи незаконним шляхом заволоділи вищевказаним ТЗ, тобто ймовірно здобуто, внаслідок вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, у зв`язку з чим є предметом даного злочину та зберегло його сліди.
На підставі вищевикладеного, зазначений транспортний засіб може бути використано з метою забезпечення цивільного позову, поданого законним власником зазначеного транспортного засобу, який незаконно позбувся права користування ним.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судово-трасологічної, судової-технічної експертиз, з метою забезпечення в якості речових доказів вищевказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 14.08.2018 заява прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 11).
В судове засідання володілець майна ОСОБА_5 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
10.08.2019 з 10.00 год. до 11.56 год. проведено огляд місця події автомобіля «Volkswagen Passat 2.0», колір синій, д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого, згідно протоколу огляду місця події вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 8-9).
В поданому до суду клопотанні сторона обвинувачення просить поновити процесуальний строк подання клопотання про арешт майна.
Після проведення огляду клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, після проведення огляду 10.08.2019 (субота) звернувся до суду із клопотанням про арешт вилученого майна 12.08.2019 (понеділок).
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна, таким чином, передбачений законом строк стороною обвинувачення не порушено, а тому клопотання в частині поновлення процесуального строку сторони обвинувачення на звернення до суду з клопотанням задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 117, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
В задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку слідчому на звернення до суду з клопотанням - відмовити.
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 10.08.2019, а саме: автомобіль "Volkswagen Passat 2.0", 1993 р.в., колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключі від транспортного засобу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Автогосподарство ГУНП в Харківській області».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1