Справа № 206/4350/18
Провадження № 1-кп/206/66/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючий суддя: ОСОБА_1
при секретареві: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на підставі рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.11.2011, яке 22.11.2011 набрало законної сили, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 25.10.2011 і до повноліття доньки.

Однак, ОСОБА_4 ,маючи умисел, направлений на злісне невиконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року, яке набрало законної сили 22.11.2011, яким зобов`язано

сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про обов`язки, які покладаються на батьків Конституцією України та сімейним законодавством, а саме обов`язку батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття, закріплений у ст.51 Конституції України, розуміючи, що посягає на нормальний розвиток і здоров`я своєї дитини, в період часу з 01.01.2013 по 19.01.2014, систематично і наполегливо кошти на утримання дитини не виплачував.
Внаслідок вищевказаних протиправних умисних дій ОСОБА_4 виникла заборгованість з виплати аліментів на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , яка становить:
2011 рік 1097,99 грн., 2012 рік 5944,44 грн., 2013 рік 9137,16 грн., 2014 рік 466,68 грн.
Станом на 19.01.2014 загальна сума заборгованості ОСОБА_4 з виплати аліментів на утримання дитини складає 16646,27 грн.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , що полягають в ухиленні від сплати встановлених судом коштів на утримання дитини (аліментів), набули злісного характеру, та призвели до виникнення заборгованості по їх виплаті в сумі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, обґрунтовуючи своє клопотання наступними доводами, а саме: оскільки злочин, в скоєнні якого ОСОБА_4 обвинувачується, є злочином невеликої тяжкості, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато 07.02.2014 року, тобто пройшло більше трьох років з моменту початку досудового розслідування, тому відповідно до ст.ст. 284, 285,286 КПК України та п.2 ч.1 ст.49 КК України просить звільнити його підзахисного від відповідальності за спливом визначеного законодавцем строку притягнення до кримінальної відповідальності та закрити провадження по справі.
Суд, вислухав думку учасників судового розгляду:
- обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання свого захисника, повністю визнав змінене обвинувачення, та підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті.
- прокурора, що покладався у вирішенні даного клопотання на розсуд суду;
- потерпілу ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання та просила притягнути останнього до відповідальності, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно з ч.2 ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Законодавцем за ч.1 ст. 164 КК України передбачене покарання у вигляді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
З моменту скоєння кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , пройшло більше трьох років.
Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування відносно особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку,встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно з ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання ( ч.4 ст.286 КПК України).
Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку ( ч.3 ст.285 КПК України).
Сам обвинувачений ОСОБА_4 наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строку притягнення його до відповідальності, останній наполягав на задоволенні даного клопотання, тому суд вважає, що на підставі вище наведених обставин та норм матеріального та процесуального права воно підлягає задоволенню.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Доводи потерпілої ОСОБА_5 , щодо необхідності засудження обвинуваченого, оскільки той вчинив протягом цього часу й інші злочини суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.
Згідно до ч.2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо застосування ст.49 КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності було заявлено ще на стадії підготовчого судового засідання, але суд відмовив йому в ньому як заявленому передчасно, оскільки на тій стадії суд не мав можливості дослідити чи ухилявся обвинувачений від органів досудового слідства. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зупинення досудового розслідування з підстав, передбачених ст.281 КПК України, не здійснювалося.
Також з ч.3 ст. 49 КК України вбачається, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Разом з тим, ч.2 ст. 22 КК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Оскільки жодних даних, які б свідчили про засудження в цей період ОСОБА_4 відсутні, суд вважає безпідставними доводи потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинувачений скоїв ще інші злочини, зокрема, передбачений ч.1 ст. 382 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л ИВ:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 (семи) днів до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1