Провадження № 11-кп/4820/352/19
Справа № 677/2007/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 від 30 жовтня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:
- 17 жовтня 2000 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ч.1 ст.42 КК України (в редакції 1961 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 06 квітня 2001 року Хмельницьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ч.1 ст.42, ч.3 ст.43 КК України (в редакції 1961 року) на 3 роки 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 18 березня 2005 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України на 1 рік позбавлення волі,
- 18 квітня 2006 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 23 листопада 2013 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 19 березня 2019 року.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_9 , 3916 грн. 55 коп. матеріальної шкоди та 7000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь держави, 572 грн. процесуальних витрат за проведену експертизу.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 29 жовтня 2018 року близько 23 години, діючи з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна, шляхом зняття віконного скла та зламу металевих грат, проник до приміщення продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, повторно, викрав належне потерпілому ОСОБА_9 майно на загальну суму 3916 грн. 55 коп., чим завдав останньому матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій, вважає призначене йому покарання надто суворим, просить змінити вирок місцевого суду, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та його особі. Вказує на неврахування місцевим судом, при ухвалені вироку, його стану здоров`я, що він був інвалідом другої групи, під час досудового розслідування та судового слідства неодноразово звертався до медичних закладів за отриманням медичної допомоги, що проходить обстеження для продовження групи інвалідності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та потерпілого про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України, відповідно.

Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, згідно з вимогами ст.ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, призначене у відповідності до положень ст.ст.65 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, в межах санкції статті, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що його обтяжують.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як визнання ним вини та щире каяття у вчиненому, а також, особу винного, який не працює, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не відшкодував завдану шкоду, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і, при непогашеній судимості, знову скоїв корисливий злочин.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.ст.65-67 цього Кодексу.

Твердження апелянта про суворість покарання, яке призначено без врахування його стану здоров`я, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що обвинувачений, маючи непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, що свідчить про його суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів.

На думку колегії суддів, наведені обставини та дані про особу винного, який був судимий за аналогічні злочини та продовжив злочинну діяльність, враховуючи думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, розмір завданої злочином шкоди, яку відшкодовано не було, в тому числі в процесі апеляційного розгляду, з урахуванням тяжкості злочину, є недостатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без призначення реального покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційної скарги, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого- без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4