справа №176/2013/19
провадження №1-в/176/378/19
УХВАЛА
Іменем України

07 жовтня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Харківської області, громадянина України, неодноразово судимого: 1) вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; 2) вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 липня 2016 року за ст. 71, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із поданням, узгодженим із спостережною комісією виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 6 заохочення, мав 1 стягнення яке погашене за плином часу, на виробництві установи працевлаштований різноробочим на швейній дільниці бригади №90, виконавчих листів не має.

Представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подання із зазначених в ньому підстав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував у задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 в своєму клопотанні просив суд розглянути та задовольнити дане подання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора ОСОБА_5 та представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 , дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній є особою неодноразово судимою:

1) вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

2) вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Із викладеного вбачається, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів, на даний час відбув більше 2/3 строку покарання і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із доданої до матеріалів подання характеристики засудженого ОСОБА_4 від 08 серпня 2019 року вбачається, що останній відбуває покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» починаючи з 16 серпня 2016 року. За час відбування покарання засуджений характеризується добре, має 6 заохочення, мав 1 стягнення, яке на даний час погашене за плином часу, з вересня 2016 року по грудень 2018 року був працевлаштований різноробочим бригади №90 «швейна дільниця», з вересня 2018 року та по теперішній час виконує роботи з благоустрою установи та відділення, підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримання посилок, провину у скоєних злочинах визнає, в заподіяному розкаюється.

Наявність 6 заохочень, які отримані засудженим 28 грудня 2017 року, 18 квітня 2018 року, 31 липня 2018 року, 27 грудня 2018 року, 09 квітня 2019 року, 22 липня 2019 року, підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі засудженого ОСОБА_4 .

Наведене свідчить про досягнення позитивних зміни у поведінці засудженого в період відбування покарання.

Разом з тим, незважаючи на викладене, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, які відносяться до категорії тяжких.

Одночасно ОСОБА_4 звільнявся судом від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк.

Таким чином, ОСОБА_4 вже надавалась можливість досягти виправлення та стати законослухняним громадянином без перебуванням в умовах утримання під вартою.

Проте зазначене не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 продовжив свою злочинну діяльність та вчинив новий злочин у період іспитового строку.

У зв`язку з цим, суд вважає, що для того щоби дійти висновку про виправлення засудженого ОСОБА_4 необхідний більш тривалий час.

За викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 81 КК України та у відповідності із ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1