В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Справа153/1450/19

Провадження1-кп/153/76/19-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1993 року у листопаді місяці 02 числа у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 04 серпня 2019 року о 23 годині 47 хвилин проходив біля магазину «Світлана», що розташований по вулиці Кооперативна,1А в селі Буша Ямпільського району Вінницької області, де біля входу до магазину виявив залишений ОСОБА_6 у вказаному місці гаманець чорного кольору, який підібравши взяв до рук та почав оглядати. Під час огляду гаманця ОСОБА_5 виявив, що в ньому знаходяться гроші в сумі 500 грн., 300 доларів США, що в загальному становить по курсу до української гривні 7604,97 грн. та документи на автомобіль Ваз 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страхових поліс, талон до посвідчення водія та посвідчення водія належне ОСОБА_6 . Після цього, у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на крадіжку грошей з вказаного гаманця. З метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись жагою наживи та переконавшись, що він діє таємно і за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів дістав з гаманця гроші в сумі 500 грн. та 300 доларів США, які помістив до кишені штанів, а гаманець з документами викинув у річку. Після цього, ОСОБА_5 покинув місце злочину з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 8104,97 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю і суду пояснив, що він знайшов гаманець, в якому виявив кошти, які поклав до себе в кишеню, а гаманець із документами викинув. У скоєному розкаюється. Вказав, що завдану шкоду відшкодував. Зазначив, що йому соромно за вчинене. Просить суд застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7255 від 11 жовтня 2019 року, в якій просив судовий розгляд справи провести у його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 немає. Покарання просив призначити відповідно до Закону.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність претензій від потерпілого будь-якого характеру.

Визнання вини, щире каяття та відшкодування завданого збитку, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих обставин покарання ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується вимогою №4557/227 від 15.08.2019. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою №01-4-1010 від 15.08.2019 року. Посередньо характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою-характеристикою вих..№630 від 20.08.2019.

Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, а також думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1