ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1615/19 Справа № 178/966/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у судді першої інстанції, Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року відмовлено слідчому СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровські й області ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про арешт майна.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчий не навів доводів на обґрунтування своїх вимог, не долучив до клопотання докази, які вказують на можливість приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження майна особою, у володінні якої майно зараз перебуває, іншими особами, тому в задоволенні клопотання відмовив.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити та накласти арешт на майно, що вказане в клопотанні.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ухвала є незаконною, необгрунтованою та судове рішення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Так, на переконання прокурора, майно, що належить СТОВ «Агрофірма «Агросвіт» зареєстрованого в с. Промінь Криничанського району, Дніпропетровської області визнано речовим доказом у провадженні, так як це майно є об`єктом кримінально- протиправних дій та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, та з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно, а саме позбавити права на відчуження, розпорядження цим майном. При цьому звертає увагу, що представник СТОВ «Агрофірма Агросвіт» просив слідчого суддю накласти арешт на майно підприємства, оскільки остаточна вартість підприємства приблизно становить 42000000 грн., однак приватний виконавець описав все майно підприємства при позивних вимогах у десятки разів менше, а саме 4552160 грн. та 80 метричних тон пшениці, та намагається передати майно третім особам, які не мають жодних відносин до підприємства, а тому вказані дії можуть призвести до втрати майна та блокування діяльності СТОВ «Агрофірма Агросвіт».
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя ухвалив рішення з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів клопотання видно, що слідчим СВ Криничанського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000286 від 04.07.2019, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ст. 356, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
Слідчий у межах цього провадження в своєму клопотанні про арешт майна, посилався на необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого та відмовляючи у його задоволенні, дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, вказане у клопотанні, що належить СТОВ «Агрофірма Агросвіт».
Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, відсутність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, що підлягає арешту.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, та вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що слідчим не було надано доказів, які б вказували на необхідність накладення арешту на майно, яке належить СТОВ Агрофірма Агросвіт та наявність ризиків, зазначених в ст. 170 КПК України.
При цьому, усі доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу, оскільки, на думку колегії суддів, фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.
Отже, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у судді першої інстанції, Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетрвоській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 04 липня 2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3