Справа № 350/1637/19
Провадження № 1-кп/350/159/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇН И

03 жовтня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів кримінальне провадження № 0000292 від 12.09.2019, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середня, не працюючого, одруженого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна - вживаних запасних частин та комплектуючих до технологічного обладнання по видобутку торфу, виготовлених з чорного металу, з території торф`яного родовища «Під бором» ПрАТ «Івано-Франківськторф» в с. Верхній Струтинь Рожнятівського району, вступив в злочинну змову з мешканцями с Верхній Струтинь Рожнятівського району ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 29 травня 2019 року приблизно о 22 год. 30 хв., на автомобілі марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , прибули до території торф`яного родовища «Під бором», де спільно з сторожами підприємства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходились в приміщенні сторожів, стали розпивати спиртні напої, які привезли з собою. Під час спільного розпивання спиртного, ОСОБА_3 домовився з сторожем ОСОБА_9 , який знаходився на чергуванні та мав здійснювати охорону майна підприємства, розташованого на території родовища, про безперешкодний доступ до території підприємства, повідомивши останнього про те, що вони мають намір вчинити таємне викрадення вживаних запасних частин та комплектуючих до технологічного обладнання по видобутку торфу, виготовлених з чорного металу, на що сторож ОСОБА_9 , виступивши їхнім пособником, всупереч своїх посадових обов`язків, погодився.

В подальшому, 29 травня 2019 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, за пособництва сторожа ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно, з корисливих спонукань, викрали вживані запасні частини та комплектуючі до технологічного обладнання по видобутку торфу, виготовлені з чорного металу, а саме 4 (чотири) катки каретки торфозбиральної машини МТФ 43 А, вартістю 1092 грн. за 1 шт., загальною вартістю 4368 грн.; 2 (дві) ведучі зірочки трактора ДТ-75Б, вартістю 2250 грн. за 1 шт., загальною вартістю 4500 грн.; 1 (один) ведучий вал із зірочками ковшового елеватора торфозбиральної машини МТФ 43А, вартістю 1312 грн.; 2 (дві) ланки (траки) гусениці екскаватора ЭО 3211, вартістю 485 грн. 40 коп. за 1 шт., загальною вартістю 970 грн. 80 коп.; 3 (три) ланки (траки) гусениці торфозбиральної машини МТФ 43А, вартістю 560 грн. 50 коп. за 1 шт., загальною вартістю 1681 грн. 50 коп.; 5 (п`ять) ланок (траків) гусениці трактора ДТ-75Б (болотний), вартістю 485 грн. 50 коп. за 1 шт., загальною вартістю 2427 грн; 1 (одну) шестерню кінцевої передачі трактора ДТ-75Б, вартістю 774 грн., всього викравши майна на загальну суму 16033 грн. 30 коп., чим спричинили потерпілому ПрАТ «Івано-Франківськторф» матеріальну шкоду на вказану суму.

Викрадені вживані запасні частини та комплектуючі до технологічного обладнання по видобутку торфу виготовлені з чорного металу, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи погоджено між собою погрузили в багажник автомобіля марки ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 та відвезли в м. Долина, де продали, а отримані грошові кошти розділили між собою.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 12 вересня 2019 року між законним представником потерпілого «ПрАТ «Івано-Франківськторф» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , була укладена угода про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані потерпілому «ПрАТ «Івано-Франківськторф» збитки шляхом повернення викраденого майна. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 , повинен понести за вчинений злочин, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалість якого, а також обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України установлюються судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, укладення угоди є добровільним, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, пояснив, що з обвинуваченим примирився, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, шкода завдана злочином відшкодована повністю шляхом повернення ПрАТ «Івано-Франківськторф» викраденого майна. Він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, а тому просить таку затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам закону та інтересам суспільства.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненому злочині, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Враховуючи наведене, суд вважає, що угоду про примирення слід затвердити з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_3 роз`яснено вимоги статей 473, 394, 424, ч. 4, ч. 5, ч .6, ч. 7 ст. 474, ст. 476 КПК України, ст. 389-1 КК України. Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Разом з тим, суд встановив, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання, передбачений санкцією статті, за якою кваліфіковано злочин, вчинений ОСОБА_3 .

Угода про примирення відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про примирення від 12 вересня 2019 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000173 від 12 вересня 2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на два роки.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - повідомляти Рожнятівський районний сектор з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до Рожнятівського районного сектору з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження Рожнятівського районного сектору з питань пробації.

Речові докази: 4 катки каретки торфозбиральної машини МТФ 43А, 2 ведучі зірочки трактора ДТ-75Б, 1 ведучий вал із зірочками ковшового елеватора торфозбиральної машини МТФ 43А, 2 ланки (траки) гусениці екскаватора ЭО 3211, 3 ланки (траки) гусениці торфозбиральної машини МТФ 43А, 5 ланок (траків) гусениці трактора ДТ-75Б (болотний), 1 шестерню кінцевої передачі трактора ДТ-75Б, які знаходяться на відповідальному зберіганні ПрАТ «Івано-Франківськторф», повернути за належністю останньому.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1