У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою Білоцерківська виправна колонія (№ 35) апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, судимого:
- 28.08.2003 Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 16.09.2004 Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, який звільнений 16.01.2008 умовно-достроково на 7 місяців 4 дні;
- 22.09.2010 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, який звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;
- 09.02.2011 Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, який звільнений 27.03.2014 умовно-достроково на 1 рік 4 місяців 20 днів;
- 22.10.2014 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
за участі прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.
Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_5 не підлягає умовно-достроковому звільненню, оскільки кожного разу, коли він звільнявся з місць позбавлення волі, вчиняв нові умисні злочини, свою винуватість у вчинені злочинів, за які засуджений і відбуває покарання за останнім вироком, - не визнає, а тому суд дійшов висновку, що до теперішнього часу не досягнуто мети, передбаченої ст. 50 КК України, та відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , які б беззаперечно вказували, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2019, постановити нову, якою звільнити його- ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
На обґрунтування апеляційних вимог засуджений ОСОБА_5 звертає увагу, що з самого початку відбування покарання він твердо став на шлях виправлення, суворо дотримується вимог режиму відбування покарання та вимог законів і прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищує загальноосвітній і культурний рівень, не ухиляється від виконання своїх обов`язків.
Зазначає, що повністю усвідомив свій вчинок, щиро розкаюється у вчиненому злочині та не становить суспільної небезпеки, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої роботи, повністю усвідомив свою помилку та її наслідки.
Вказує засуджений і про те, що на даний час відбуває покарання у дільниці соціальної реабілітації, тобто йому замінено режим відбування покарання, що, на його-засудженого переконання, свідчить про те, що він твердо став на шлях виправлення.
Крім того, посилається на те, що за весь час відбування покарання в Державній установі Білоцерківська виправна колонія (№ 35) він-засуджений весь час був працевлаштований; в його особистості відбулись процеси позитивних змін, які створили готовність до самокерованої та правослухняної поведінки у суспільстві.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження за клопотанням засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як указують приписи ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів досліджуваного провадження, розглянутого в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, видно, що з Державної установи Білоцерківська виправна колонія (№ 35) до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.10.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України.
Дані характеристики ОСОБА_5 , затвердженої в.о.начальника Державної установи Білоцерківська виправна колонія (№ 35), вказують, що строк відбування покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.10.2014 засудженому ОСОБА_5 обраховується з 15.07.2014.
В даній колонії він характеризується загалом посередньо.
Згідно довідки стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 має 10 заохочень, та мав 10 стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку.
Що стосується заохочень, то ОСОБА_5 оголошувалася подяка за виконання покладених обов?язків та дотримання правил поведінки, а саме: за виготовлення камерних замків та ключів, останню з яких він отримав 23.04.2019 після відмови комісії установи у застосуванні ст. 81 КК України із-за недостатнього ступеню виправлення.
Крім того, з матеріалів провадження випливає, що ОСОБА_5 протягом 2003 - 2014 років п`ять разів засуджувався за умисні злочини, тричі відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі, включаючи останній.
До ОСОБА_5 тричі застосовувалися і положення ст. 71 КК України та призначалося покарання за сукупністю вироків, за злочини, які він учиняв під час іспитового строку та умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.
У судовому засіданні суду першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_5 пояснював, що не вчиняв злочини, за які засуджений і у теперішній час відбуває покарання.
Водночас пояснив, що переосмислив свою поведінку.
Дослідивши всі обставини у провадженні, у їх сукупності, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку, що до ОСОБА_5 на час розгляду його клопотання не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки не досягнуто мети, передбаченої ст. 50 КК України, тавідсутні підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На дані висновки не можуть вплинути доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що він повністю усвідомив свою помилку та її наслідки, в його особистості відбулись процеси позитивних змін, які створили готовність до самокерованої та правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки самі по собі ці твердження не є підставою для застосування до нього положень ст. 81 КК України, як і те, що на даний час він відбуває покарання у дільниці соціальної реабілітації чи його працевлаштування.
Інших ґрунтовних доводів, які б слугували підставою для умовно-дострокового ОСОБА_5 від відбування покарання - не вбачається.
За викладеним, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3