Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/350/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ст.296 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2019 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Софіївка, Компаніївського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не працюючого, маючого статус безробітного, неодруженого, спів мешкає. на утриманні 1 малолітня дитина, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, остання судимість 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, якому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованим мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн. На даний час судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000169,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,на 60 днів, а саме: з 02 години 30 хвилин 25 серпня 2019 року до 02 годині 30 хвилин 23 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник СВ Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з клопотанням, погодженим з прокурором Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000169,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 25 серпня 2019 року близько 01.00 години керуючи автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральній в селі Софіївка, Компаніївського району, Кіровоградської області побачив як в попутному йому напрямку рухалися неповнолітні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , 2005 р.н., та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи біля мосту по вказаній вулиці зупинив керований ним автомобіль біля вказаних осіб та грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи елементарні правила поведінки в суспільстві, діючи безпричинно, з низьких мотивів демонстрації власної зухвалості, використовуючи надуманий привід для здійснення хуліганських дій, відносно вказаних осіб затіяв з ними бійку. Продовжуючи хуліганські дії та діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 , з керованого ним автомобіля дістав ножа, діючи з власної ініціативи, керуючись прямим умислом, з особливою зухвалістю та з хуліганських мотивів, наніс гострим краєм леза вказаного ножа в ділянку грудної клітки зліва неповнолітньому ОСОБА_14 , який в той час знаходився навпроти нього. Після чого останнього було доставлено до лікарні, де йому було встановлено остаточний діагноз непроникаюче ножове поранення грудної клітки зліва.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Наявні дані дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, в тому числі неповнолітніх та неповнолітнього потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного можуть змінити свої показання або відмовитись від них, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якого застосувати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з ухвалою слідчого судді його підзахисний не згоден та бажає, щоб до нього було застосовано більш м`який запобіжний захід а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу не може бути задоволено, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення відносно неповнолітнього.
Також, необхідно зазначити про особу ОСОБА_8 який офіційно не працює та не має жодних заробітків, не одружений, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
При цьому, наявність у ОСОБА_8 на утриманні малолітньої дитини, не можу бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки останній будучи раніше неодноразово судимий належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став.
А тому, на думку колегії суддів перебуваючи на волі ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та через брак коштів наявний високий ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також, те, що ОСОБА_8 не має жодних заробітків, не одружений, кримінальне правопорушення вчинив відносно неповнолітнього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296 КК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколами огляду місця події, показами неповнолітніх свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які в своїх показаннях зазначили, що бояться підозрюваного ОСОБА_8 , так як останній погрожував їм помститися, а також довідкою обласної дитячої лікарні Кіровоградської обласної радим № 19/07 від 25.08.2019 року, з якої вбачається що неповнолітній потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 поступив на стаціонарне лікування до хірургічного відділення вказаної лікарні 25.08.2019 року з діагнозом непроникаюче ножове поранення грудної клітки зліва).

Кримінальні правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_8 є: умисними, відносяться до категорії тяжких злочинів, посягає на громадський порядок та здоров`я особи.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останній будучи раніше судимий на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення відносно неповнолітнього.
Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 дні, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2019 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000169,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,на 60 днів, а саме: з 02 год. 30 хв. 25 серпня 2019 року до 02 год.30 хв. 23 жовтня 2019 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_15 Ремез