Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000123 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлиничі Маневицького району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого директором ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України виправданий за відсутністю події кримінальних правопорушень.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів у справі та процесуальних витрат, які віднесені на рахунок держави.

Відмовлено в задоволенні позову прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди 2729559,51 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що, будучи призначений, відповідно до наказу (розпорядження) № 14к від 01.12.2011 року директором ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький, що зареєстроване 10.03.2009 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради Хмельницької області, номер запису про державну реєстрацію 0006599, яке з 24.01.2012 року взято на податковий облік в ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області, як платника податку на прибуток та податку на додану вартість, згідно свідоцтва платника ПДВ № 200024724 від 08.02.2012 року за адресою реєстрації: м. Рівне вул. Млинівська 18, , керуючись статутними та установчими документами вказаного підприємства, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись службовою особою та у відповідності із нормами Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, будучи відповідальним за ведення бухгалтерського обліку, складання і подання фінансової звітності за місцем своєї реєстрації, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, як особа, яка здійснює одноосібне управління підприємством, достовірно знаючи про реальні розміри об`єктів оподаткування очолюваного ним підприємства, володіючи повною інформацією про результати фінансово-господарської діяльності ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький, а також про суми податків, що підлягають нарахуванню та сплаті до бюджету, діючи умисно, з метою ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 138.2, п. 138.4 ст.138, п.139.1.9, п. 139.1, ст.139 Податкового кодексу України, в період з жовтня 2011 року по січень 2013 року, шляхом відображення у податковому обліку та звітності ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький неправдивих відомостей про сформований податковий кредит з податку на додану вартість та валові витрати з податку на прибуток підприємств по нібито проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ Нью Девелопмент Ліметед Лоу, ТОВ КФ Локос, ТОВ Білд Компані, ТОВ Хельса та ТОВ Цезій, які мають ознаки фіктивності, а господарські операції безтоварними (фіктивними), ухилився від сплати податків на загальну суму 2 461 670,00 грн, в тому числі податку на додану вартість у сумі 1 404 753,00 грн, та податку на прибуток підприємств в сумі 1 056 917,00 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5 , являючись директором ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на умисне ухилення від сплати податків, достовірно знаючи, що в період з жовтня 2011 року по січень 2013 року взаєморозрахунки ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький із ТОВ Нью Девелопмент Ліметед Лоу, ТОВ ПКФ Локос, ТОВ Білд Компані, ТОВ Хельса та ТОВ Цезій є безтоварними, склав офіційні документи від їх імені, а саме податкові накладні, акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, надав для підписання та завірення мокрою печаткою невстановленим досудовим слідством особам, та на підставі яких вніс неправдиві відомості до податкових декларацій ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький з податку на додану вартість та податку на прибуток, відобразивши в них безтоварні взаєморозрахунки з ТОВ Нью Девелопмент Ліметед Лоу, ТОВ ПКФ Локос, ТОВ Білд Компані, ТОВ Хельса та ТОВ Цезій.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах; та за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Виправдовуючи ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, суд у вироку зазначив, що стороною обвинувачення не доведено подію кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та вид і розмір заподіяної шкоди діями обвинуваченого.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на безпідставне виправдання ОСОБА_5 , зазначає, що досудовим розслідуванням у відповідності до норм КПК України, зібрано достатньо доказів вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, які є належними і допустимими. Вказує, що судом, на його думку, не взято до уваги показання свідків, які підтверджують свою безпосередню участь, як працівників ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький, увиконанні робіт по будівництву та ремонту приміщень, котрі, згідно досліджених документів, ніби-то виконувались ТОВ Нью Девелопмент Ліметед Лоу, ТОВ ПКФ Локос, ТОВ Білд Компані, ТОВ Хельса та ТОВ Цезій. Доводить, що підписи на податкових накладних та актах виконаних робіт ТОВ ПКФ Локос, ТОВ Білд Компані та ТОВ Цезій, згідно висновків експертиз, виконані вірогідно не директорами вказаних підприємств, що свідчить про те, що вони підроблені.
Просить скасувати вирок, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, як незаконний, і постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним за ч. 2 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України та призначити покарання: за ч. 2 ст. 212 КК України штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до одного року; за ч. 1 ст. 366 КК України штраф у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади чи замчатися певною діяльністю на строк до одного року. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до одного року.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник-адвокат ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок залишити без зміни і доводить, що всі твердження та вимоги апелянта, наведені в скарзі, є необґрунтованими і суперечать обставинам кримінального провадження, яким суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку. Зокрема, зазначає, що органом досудового розслідування не наведено жодного доказу, крім припущень прокурора про безтоварність здійснених операцій, щодо винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, а всі його доводи стосуються контрагентів ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький та їхньої господарської діяльності.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримує апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які вважають вирок законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, провівши частково судове слідство на задоволення клопотання апелянта, шляхом дослідження доказів, вказаних в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, згідно положень ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, тлумачаться на її користь.
За вимогами ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, про що наголошується і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку.

Сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, а всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Висновок суду про виправдання ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, за відсутністю події кримінального правопорушення ґрунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неналежну оцінку зібраних доказів, що у своїй сукупності призвело до необґрунтованого виправдання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, не можна визнати обґрунтованими.

За змістом ст. 212 КК України відповідальність настає лише в разі, коли це діяння вчинено умисно. Зазначеною статтею передбачено кримінальну відповідальність не за сам факт несплати в установлений строк податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а за умисне ухилення від їх сплати. Отже, суд має встановити, що особа мала намір не сплачувати належні до сплати податки, збори, інші обов`язкові платежі в повному обсязі чи певну їх частину.

Основним способом захисту платників податків в такому випадку є оскарження податкового повідомлення-рішення. При цьому наявність спору в адміністративному судочинстві або рішенння суду не є підставою для зупинення розгляду справи по суті в кримінальному провадженні, однак, у разі скасування рішення податкового органу, ймовірність прийняття обвинувального вироку значно знижується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на момент внесення відомостей про вчинення вказаного правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також перекваліфікації інкримінованого злочину на ч. 2 ст. 212 КК України, орган досудового розслідування не мав даних про фактичне ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів суми коштів в будь-якому розмірі.

Судом першої інстанції в основу виправдувального вироку покладено послідовні та незмінні показання самого ОСОБА_5 , свідків, висновки судових експертиз та інші письмові документи, в тому числі процесуальні рішення судів, які набрали законної сили.

Із змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він фактично погоджується із показаннями допитаних свідків, котрим невідомі обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих злочинів, однак всі його доводи зводяться до іншого трактування показань, відмінних від тих, які відображені у вироку.

Між тим, всі покликання прокурора на підтвердження винуватості ОСОБА_5 стосуються контрагентів ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький та їхньої господарської діяльності.

Як під час судового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді провадження ОСОБА_5 категорично заперечив свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України, і ствердив, що ніяких завідомо неправдивих відомостей він в офіційні документи не вносив, включав до податкового кредиту, до складу валових витрат тільки офіційні та підтверджені дані по вказаних підприємствах, тобто діяв в рамках чинного законодавства, не допускаючи ніяких ухилень від сплати податків.

Згідно показань свідків керівників фірм контрагентів, підтверджено здійснення господарських операцій, і жоден з допитаних свідків не вказав на факти умисного ухилення від сплати податків обвинуваченим ОСОБА_5 .

Акт Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький від 08.07.2014 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні господарських операцій з ТОВ Нью Девелопмент Ліметед Лоу, ТОВ ПКФ Локос, ТОВ Білд Компані, ТОВ Хельса та ТОВ Цезій, проведеної на підставі наказу № 485 від 24.06.2014 року, виданого Державною податковою інспекцією у м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області, в якому йдеться про заниження податку на прибуток за перевірений період на загальну суму 1404753 грн та податку на додану вартість на загальну суму 1324806 грн, і на який покликається прокурор, вважається недійсним і не тягнеза собою ніяких правових наслідків, оскільки ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року ( т. 28 а.с. 82-83), яка набрала законної сили, залишено без змін постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року, якою визнано протиправним та скасовано вище зазначений наказ Державної податкової інспекції у м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області№ 485 від 24.06.2014 року.

Застосовані норми Податкового кодексу України в акті не узгоджуються з фактично проведеними та облікованими господарськими операціями, а його висновки не відповідають існуючим фактам та діючому податковому законодавству.

Відомості в акті щодо протиправності діяльності контрагентів платника податку, існування яких, на думку колегії суддів, є сумнівними, але наведені контролюючим органом, як достовірні, не є податковою інформацією в розумінні ст. ст. 71-74 Податкового кодексу України, п.п. 14.1.171 Податкового кодексу України та ЗУ Про інформацію, і не можуть бути використані, як матеріали можливі для складання висновків перевірки.

За наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право звертатися до судів лише з позовами про стягнення в дохід держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність.

Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Твердження прокурора щодо необгрунтованості визнання недопустимим наказу ДПІ у м. Рівне № 458 від 24 червня 2014 року, який, на його думку, скасовано лише з формальних підстав, не заслуговує на увагу, оскільки наказ скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили, що не знайшло заперечень з боку прокурора.

У разі скасування підстав до проведення перевірки, висновки такої перевірки втрачають своє правове значення. Податкові повідомлення-рішення контролюючим органом не приймалися.

Крім того, контролюючим органом проводилася документальна перевірка ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький з аналогічних питань, за аналогічний період часу при проведенні господарських операцій з наведеними контрагентами, і за наслідками перевірки був складений акт документальної перевірки № 327/22-200/36398014 від 24.05.2013 року та прийняті податкові повідомлення-рішення, які були оскаржені та скасовані в судовому порядку.

Також, встановлено, що головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Державної податкової інспекції у м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області ОСОБА_8 порушила Порядок оформлення результатів документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за що наказом начальника ДПІ у м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області № 573 від 18 липня 2014 року була притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Порушення, які були допущені ревізором під час складення акту перевірки від 08.07.2014 року, полягали в тому, що ревізор виклала в тексті акту перевірки зміст ще непред`явленої на день складення акту підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.
Так, підозра ОСОБА_5 була оголошена органом досудового розслідування 27.10.2014 року, в той час, як актом перевірки, складеним 08.07.2014 року, вже обгрунтовувалися наведені в ньому порушення, в тому числі, з врахуванням підозри, допиту свідків, інших доказів.
Судом першої інстанції правомірно встановлено, а апеляційним судом перевірено, що податковий борг за даними АІС Податковий блок у ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький станом на 07.11.2014 року відсутній, що підтверджується листом заступника начальника ДПІ у м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області № 21720/17-25-10 від 03.11.2014 року ( т. 28 а.с., у зв`язку з чим відсутній і розмір заподіяної шкоди, наведеної в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 .
Твердження наведені ДПІ м. Рівне щодо дотримання податкового законодавства ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький від 24.05.2013 року за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року та від 08.07.2014 року за період з 01.10.2011 року по 31.07.2013 року, правомірно визнані судом неналежними та недопустимими доказами, оскільки постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року ( т. 26 а.с. 235-247), яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області, котрі прийняті на підставі акту перевірки від 24.05.2013, визнані протиправними та скасовані, акт перевірки від 08.07.2014 складений з порушеннями, а направлення на перевірку скасовано судом, у зв`язку з чим суд не може посилатися на них при ухваленні судового рішення.
Неналежним і недопустимим доказом правомірно визнано судом і висновок комісійної судово-економічної експертизи від 15.09.2014 року ( т. 26 а.с.200-221), дані якого побудовані на висновках актів перевірки, скасованих вищевказаними судовими рішеннями, котрі набрали законної сили.
Про те, що ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький здійснювало свою фінансово-господарську діяльність відповідно до вимог податкового законодавства в період, що інкримінують обвинуваченому жовтень 2011 року по січень 2013 року, свідчить чинна постанова Апеляційного суду Рівненської області від 12 вересня 2013 року ( т. 28 а.с. 80-81), якою провадження у справі головного бухгалтера ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький ОСОБА_9 щодо порушення ведення нею податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 179625,5 грн, закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Покликання прокурора щодо неврахування судом першої інстанції висновків почеркознавчих експертиз, як на підставу підробки офіційних документів, є необгрунтованими, оскільки суд надав їм відповідну юридичну оцінку, з якою погоджуються колегія суддів, оскільки вказані висновки експертиз взагалі не стосуються ОСОБА_5 , так як експерту ніяких питань відносно останнього не ставилося.
Зазначені експертні висновки містять у собі посилання на вірогідність вчинення підписів іншими особами, а не ОСОБА_5 .
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 призначений на посаду директора ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький 01.12.2011 року, а йому інкримінують вчинення кримінальних правопорушень в період з жовтня 2011 року по січень 2013 року.

Колегія суддів вважає, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення є не конкретним.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

В розумінні положень ст. 212 КК України, вказаний злочин вважається закінченим з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, а коли закон пов`язує цей строк із виконанням певної дії, - з моменту фактичного ухилення від їх сплати.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що органом досудового розслідування всі господарські операції ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький визнані фіктивними та безтоварними, однак ОСОБА_5 підозра чи обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченому ст. 205 КК України, як фіктивне підприємництво, не оголошувалася і не пред`являлася.

Відповідно до п п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження в Україні та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 143 зазначеного Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст. 152 Кодексу.

Як зазначає прокурор, платник податку - директор ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький ОСОБА_10 , підробивши акти виконаних робіт, які насправді не виконувалися, податкові накладні та декларації, таким чином ухилився від сплати податків на загальну суму 2 461 670,00 грн, в тому числі податку на додану вартість у сумі 1 404 753,00 грн, та податку на прибуток підприємств в сумі 1 056 917,00 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів про невиконання будівельних робіт, і таких доказів не надано суду прокурором.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 140.5 ст. 140, статей 142 і 143 та інших статей Податкового кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з абзацом першим п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, що в першу чергу має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та відповідно валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Враховуючи вказані положення щодо процедури формування податкових відносин, слід відмітити, що об`єктом досліджень були первинні бухгалтерські документи, а об`єктом інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України податкові декларації ТОВ Комфорт-Сервіс Хмельницький, що ставить під сумнів забезпечення реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого конкретного обвинувачення.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та формування витрат, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та на формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Статтею 1 Закону про бухоблік передбачено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Інформація про недійсність (фіктивність) операцій з постачальниками ТОВ Нью Девелопмент Ліметед Лоу, ТОВ ПКФ Локос, ТОВ Білд Компані, ТОВ Хельса та ТОВ Цезій в матеріалах кримінального провадження відсутня і може бути встановлена лише в судовому порядку. У даному провадженні протиправність діяльності контрагентів платника податку не встановлювалася.
Згідно рішення Європейського суду Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 року, розслідування кримінального провадження повинно бути ефективним, вирок суду повинен бути вмотивованим та обґрунтованим, а суд повинен провести особливо ретельний аналіз всіх зібраних доказів органом досудового розслідування з урахуванням матеріалів, поданих учасниками судового провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не надано допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, відтак, судом першої інстанції ухвалено вмотивований вирок, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, належним чином надано у вироку оцінку кожного доказу та прийнято обґрунтоване процесуальне рішення про виправдання ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано органом досудового розслідування, за відсутності події кримінального правопорушення, а також розміру заподіяної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3