Справа № 392/1639/19
Провадження № 1-кс/392/448/19
МАЛОВИСКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2019 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000806, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лутківка Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 ,

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що 14 листопада 2019 року о 15.30 в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області підозрюваний ОСОБА_5 вчинив хуліганські дії із застосуванням холодної зброї, а саме заподіяв два удари ножем в область спини потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження.
Слідчий вказав, що наявні ризики, які передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а тому просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на вищевикладені обставини.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що тілесні ушкодження потерпілому наніс не на території його домоволодіння, а на вулиці. При тому, він захищався від нападу, вчиненого на нього потерпілим і Менгертом.
Захисник висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри, суперечливість доказів, які надані слідчим та порушення права підозрюваного на захист.
Клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
При цьому враховується, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Матеріалами справи підтверджується, що 14 листопада 2019 року слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення злочину, передбаченому частиною 4 статті 296 КК України (а.с. 6).
Громадянин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється скоєнні злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, наслідком якого є тілесні ушкодження, які заподіяні потерпілому ОСОБА_7 з використанням ножа, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 9), протоколом огляду місця події (а.с. 10), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 11-12), протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 13-17), медичною довідкою про характер тілесних ушкоджень (а.с. 23), протоколом допиту підозрюваного (а.с. 27).
Таким чином, в матеріалах справи наявні вагомі докази, які вказують на причетність громадянина ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, наслідком якого є вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .
15 листопада 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченому частиною 4 статті 296 КК України (а.с. 26).
ОСОБА_5 затриманий 14 листопада 2019 року о 17.15 без ухвали слідчого судді в порядку статті 208 КПК України (а.с. 19-20).
ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Підозрюваний ОСОБА_5 характеризується негативно, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Досудове розслідування у справі не завершено, не зібрано усі належні і допустимі докази, які дають можливість перевірити показання підозрюваного в частині наявності чи відсутності умислу на вчинення протиправних дій.
Тому, наведені обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та знищити, сховати або спотворити докази своєї вини.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Слідчий суддя вважає помилковою думку захисника про те, що прокурор недостатньо довів наявність обгрунтованої підозри.
Враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 183, 193, 196 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Підозрюваному ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, який рахувати з 14 листопада 2019 року о 17.15 до 12 січня 2020 року о 17.15, без визначення розміру застави.
Дата закінчення дії ухвали 12 січня 2020 року о 17.15.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя