Справа №:755/8231/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "17" квітня 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою в межах кримінального провадження відомості відносно якого внесені до ЄРДР № 0005246,
В С Т А Н О В И В:
в судовому засіданні прокурор, відповідно до ст. 331 КПК України, заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також продовжити строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 .

На обґрунтування клопотання прокурор, зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні під час досудового розслідування та під час обрання запобіжного заходу під час судового слідства не зникли, тому вважає за доцільне продовжити обрані запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

При цьому прокурор зазначив, що необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , обумовлено процесуальною поведінкою обвинувачений ОСОБА_8 а також наявними ризиками передбаченими ст. 177 КПК України.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, одночасно заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, при цьому просила врахувати його стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, одночасно заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт, при цьому просила врахувати що прокурором не було доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України. Прокурор кожного разу вказує лише формально на ризики зазначені в ст. 177 КПК України, жодного разу не довів їх, крім того необхідно врахувати особу обвинуваченого, його стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків при вирішенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання інших захисників, одночасно заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, у зв`язку з тим, що, останньому необхідно утримувати свою сім`ю та його робота передбачає нічні зміни.

Обвинуваченні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати на час судового розгляду запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обинувачений ОСОБА_10 просив задовольнити клопотання захисника та змінити йому обмеження визначені раніше, а саме, змінити цілодобовий домашній арешт на особисте зобов`язання, у зв`язку з тим що у нього на утриманні перебуває дружина та діти йому необхідно працювати.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, суд враховує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість інкримінованих обвинуваченим правопорушень, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у разі визнання їх винуватими, їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність або відсутність у обвинувачених родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, відсутність або наявність судимостей.

Розглядаючи питання доцільності продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_10 може уникати виконання своїх процесуальних обов`язків.
При цьому суд прийшов до висновку, що забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 може бути досягнуто шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 та змінити запобіжний раніше обраний запобіжний захід та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Крім того, при визначенні розміру застави обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Однак, у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинуваченому вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищенаведене, обставини інкримінованого кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суму завданого збитку від злочину, ставлення обвинувачених до вчиненого, їх соціальні зв`язки, особу обвинувачених, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку застосувати розмір застави, який перевищує максимальний розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 182, ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 15 червня 2019 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок з`являтись за викликом в судові засідання у даному кримінальному провадженні;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя