Провадження № 1-кс/344/7058/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2018 під № 0004325 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на вчинення ОСОБА_5 хуліганських дій, внаслідок яких потерпілому ОСОБА_7 було завдано тяжких тілесних ушкоджень.

Зокрема, як зазначено у клопотанні, 02 грудня 2018 року близько 03:54 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 16, що по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську, тобто в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, умисно наніс удари кулаками рук в ділянку голови потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого останній впав на землю.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозково-лицевої травми із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонку справа, в речовину головного мозку в правій лобній та скроневій долях, перелому кісток склепіння та лицевого черепа, синця в лівій навколоочній ділянці, яка ускладнилася двобічним тубоотитом, які згідно висновку експерта № 41-12-Д від 16.04.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, які є небезпечні для життя в момент заподіяння.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше не судимий.

14 липня 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України вручено його матері ОСОБА_8 .

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину, може переховуватися від слідства; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони являються його знайомими та йому відомо про місце їх перебування; вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійного джерела прибутку.

Відтак, як зазначено в поданому клопотанні, зазначені обставини свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просили не визначати.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, вважає наведені прокурором ризики недоведеними. Просив у задоволенні клопотання відмовити, врахувати те, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, займається підприємницькою діяльністю, а тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме нічний домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 14 липня 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України вручено матері останнього ОСОБА_8 .

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри частково мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження (не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення), а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 відповідного злочину.

При цьому, враховуючи конкретні обставини правовідносин в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що подія кримінального правопорушення, з приводу чого в даному кримінальному провадженні внесено відомості до ЄРДР, мала місце 02 грудня 2018 року. З цього часу та про травень 2019 року підозрюваний ОСОБА_5 перебував в межах Івано-Франківської області, від органів слідства не переховувався, ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні не перешкоджав, що не заперечили в судовому зсіданні слідчий та прокурор.

Як пояснив в судовому засіданні підозрюваний, у травні 2019 року він по туристичній візі поїхав за кордон з метою працевлаштування, оскільки мав намір заробити кошти для здійснення ремонту у кафе, де він здійснює підприємницьку діяльність.

Таким чином, в контексті зазначеного, слідчий суддя вважає частково доведеним ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду в частині усвідомлення ОСОБА_5 неминучості покарання за інкриміновані йому дії, у зв`язку з чим, можливість вчиняти дії щодо уникнення цього.

Існування ризиків впливу на свідків і потерпілих в судовому засіданні не доведено, оскільки вказаними особами вже надано пояснення, доказів тиску на них з боку підозрюваного з часу події кримінального правопорушення (02 грудня 2018 року) слідчому судді не надано.

Необґрунтованим також є посилання в судовому засіданні на існування ризику можливості підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказана особа раніше не судима (що підтвердив прокурор в судовому засіданні), є приватним підприємцем та має стабільний дохід від підприємницької діяльності.

Отже, враховуючи конкретні обставини в даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_5 частково визнає відповідні обставини в даному кримінальному провадженні, має намір співпрацювати зі слідством та відшкодувати завдані потерпілому збитки, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даному етапі прокурором не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, які встановлено слідчим суддею на даному етапі.

ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання в Івано-Франківській області за адресою: АДРЕСА_1 , а також має стійкі соціальні зв`язки (має матір та рідного брата ); займається підприємницькою діяльністю; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доведені прокурором певні ступені ризику можливості переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду, на думку слідчого судді, можна усунути шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк, що не перевищує строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, - до 12 листопада 2019 включно, заборонивши йому щоденно цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло (будинок) за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло (будинок) за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з с. Виноград Коломийського р-ну, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з усіма свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 12 листопада 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.10.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1