справа № 462/4963/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене 16 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002195, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.06.2019 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штафу у розмірі 1020 грн., штраф у розмірі 1020 грн. сплачено

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи засудженим 10 червня 2019 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 в період часу з 19.00 год. до 19.30 год. 16 липня 2019 року, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №25, що рухалося по маршруту по вул.Городоцькій у м.Львові, під час руху вказаного транспортного засобу на ділянці від вул.Ярослава Мудрого (Львівський державний цирк) до вул.Городоцька, 96 у м.Львові (навпроти церкви Св.Ольги та Єлизавети), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав із сумки потерпілої ОСОБА_4 гаманець чорного кольору вартістю 350 грн., в якому знаходилися грошові кошти у сумі 311 грн., карта клієнта фітнес клубу «Ківі-фітнес», бонусні картки та студентське посвідчення, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення скрився, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 661 гривня.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

31 липня 2019 року у даному кримінальному провадженні №0002195 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди від 31 липня 2019 року, потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002195 від 16 липня 2019 року дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення ОСОБА_5 та його правової кваліфікації за ч.2 ст. 185 КК України, зазначивши, що сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, поклавши на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді передбачено також, що кримінальним правопорушенням потерпілій завдано майнової шкоди на загальну суму 661 грн., яка відшкодована шляхом повернення майна, та наслідки укладення й затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та підозрюваним ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердила, що їй повернуто викрадене майно, роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що 31 липня 2019 року між ним та потерпілою ОСОБА_4 досягнуто примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений показав, що повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним і потерілою, та призначити йому узгоджене ними покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, який на підставі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю. Майнова шкода у розмірі 661 гривня, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована потерпілій шляхом повернення майна.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпіла, визначена в межах санкції ч.2 ст.185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілої та обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За навелених обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, а також із покладенням на нього, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.76 КК України, наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 липня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002195 від 16 липня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: