233 № 233/6991/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001231 від 12 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, працює за договором у приватних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 16 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 289 КК України Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 19 травня 2015 року за ч. 3 ст. 407, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України Чугуївським міським судом Харківської області до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 10.09.2019 року на підставі ухвали Харківського апеляційного суду умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 5 місяців 12 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :
15 жовтня 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на потерпілу ОСОБА_7 , вчинити інше кримінальне правопорушення.
Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_6 15 жовтня 2019 р. о 11 годині 30 хвилин, що підтверджується розпискою останнього.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Старший слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав обґрунтованості останнього.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав, заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 вважав клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено об`єктивне існування ризиків, перелічених в клопотанні, а також того, що більш м`яка міра запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить таких висновків.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0001231 від 12 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 208, 209 КПК України ОСОБА_6 був затриманий 13 жовтня 2019 року о 09 годині 40 хвилин.
13 жовтня 2019 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та вручено копії повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч.1 цієї статті.
Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш мяких запобіжних заходів.
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обовязково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді увязнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у справі «Харченко проти України»).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обовязково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш мякого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).
Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.
Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
ЄСПЛ відповідно до усталеної практики зазначив, що особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.
Прокурор, старший слідчий довели:
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України вчиненого за наступних обставин: 12.10.2019 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 знаходився в районі АТ "ВО "КОНТІ" м. Костянтинівка Донецької області, по вул. Торецькій, де побачив раніше невідому йому жінку ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме майном ОСОБА_7 . У той же день, приблизно о 19 годині 35 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, наздогнавши ОСОБА_7 у якої на плечі висіла жіноча сумка, та використовуючи насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , схопився за її сумку, і декілька разів з силою смикнув за сумку, внаслідок чого ручка на сумці відірвалась, а ОСОБА_7 впала на землю, та ОСОБА_6 заволодів майном потерпілої, а саме : - жіночою сумкою, яка матеріальної цінності для потерпілої не несе; - грошовими коштами в сумі 1040 грн. Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_6 , зник, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1040 грн.

Підставами для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є дані, що містяться в зібраних доказах, а саме: - протоколі огляду місця події від 12.10.2019 року, під час якого за участю потерпілої ОСОБА_7 , була оглянута ділянка місцевості, розташована на перехресті вулиць Торецька та Поштова, м. Костянтинівка, Донецька область, де було скоєно відкрите викрадення майна ОСОБА_7 та було вилучено мобільний телефон Nokia; - протоколі огляду місця події від 12.10.2019 року, під час якого було оглянуто місце біля будинку АДРЕСА_2 , де було вилучено жіночу сумку чорного кольору з обірваною ручкою; - протоколі огляду речей від 12.10.2019 року, під час якого у ОСОБА_6 було вилучено гроші у розмірі 614 гривень; - протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила про обставини вчинення кримінального правопорушення;- протоколі пред`явлення осіб для впізнання від 13.10.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , під час якого остання серед пред`явлених осіб впізнала особу ОСОБА_6 , як особу яка скоїла відносно неї злочин; - протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 13.10.2019 року, який пояснив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення; - протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , від 13.10.2019 року, який на місці розповів та показав про обставини скоєння ним злочину.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, а також враховуючи, що м. Костянтинівка знаходиться в безпосередній близькості з лінією розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України він має можливість перетину вказаної лінії, що зробить не можливим його прибування за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства;
- вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній, достовірно знаючи, що він умовно достроково звільнений з місць позбавлення волі, та, будучи неодноразово засудженим за скоєння умисних корисливих злочинів, знову вчинив новий тяжкий злочин проти власності, що свідчить про те, що він схильний до скоєння злочинів та продовження злочинної діяльності та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В той же час прокурором та ст.слідчим не доведений ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки від останьої не надходило повідомлень щодо застосування будь-якого впливу як безпосередньо з боку ОСОБА_6 так з боку його родичів чи сторонніх осіб.

Також прокурором та ст.слідчим не доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 недостатньо застосувати більш м`які запобіжні заходи для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому в клопотанні взагалі відсутнє об`єктивне обґрунтування щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, проте працює за договором у приватних осіб, проживає разом з батьками; неодружений; малолітніх, неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на обліку у протитуберкульозному диспансері не перебуває.
На підставі викладеного та враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання у м. Костянтинівка Донецької області, офіційно не працевлаштований, працює за договором у приватних осіб, проживає разом зі своїми батьками, за місцем мешкання характеризується посередньо, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем фактичного проживання, раніше судимий, вчинив дане кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення; кримінальне правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється, хоча і віднесено законодавством до тяжкого злочину, але останній, не ухиляється від явки до органів досудового розслідування, що на думку суду, дає підстави для відмови у задоволенні зазначеного клопотання, та вважає за необхідне обрати менш суворий запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-179, 182-184, 193, 194, 196, 197, 198 КПК України,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

1) З`являтися за викликом органу досудового розслідування, прокурора або суду для проведення слідчих дій, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це посадову особу або орган, який здійснив виклик;

2) Не виїжджати за межі м. Костянтинівка та Костянтинівського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, з 19.00 години до 06.00 години наступного дня залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 передати для виконання до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали по 13 грудня 2019 року.
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя