Справа № 357/2993/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/824/3068/2019 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004644 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року вище вказаний обвинувальний акт повернутий прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки сформульоване в ньому обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_9 є не конкретним, не зрозумілим та взаємовиключним.
Крім того, за епізодом вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_10 у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 містяться протиріччя щодо дати вчинення злочину та зазначено, що 12.12.2018 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші співучасники домовились про вчинення злочину та розпочали його реалізацію 11.12.2018 року.
При цьому крім посилання слідства на те, що ОСОБА_7 та інші особи домовились про вчинення спільних злочинних дій, які саме конкретні злочинні дії вчинив ОСОБА_7 , крім як перерахування на його картку ОСОБА_8 коштів обвинувачення не містить.
Незважаючи на те, що дії ОСОБА_7 за даним епізодом за правовою кваліфікацією мають таку кваліфікуючу ознаку як повторність, однак у формулюванні обвинувачення вказана ознака не відображена.
Крім того, як видно з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин за попередньою змовою з ОСОБА_11 .
За повідомленням прокурора матеріали щодо підозрюваного ОСОБА_11 виділені в окреме провадження та ні на час затвердження даного обвинувального акту, ні на час проведення підготовчого судового засідання обвинувальні вироки щодо даної особи не ухвалювались. Таким чином твердження обвинувачення про вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_11 , є грубим порушенням загальної засади кримінального провадження - принципу презумпції невинуватості, та допущено твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, без висунення обвинувачення в порядку, встановленому цим Кодексом. За таких обставин обвинувальний акт в цій частині також не відповідає вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що вказане рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і підлягає скасуванню, оскільки не містить жодних посилань на такі підстави для повернення обвинувального акту, як «обвинувачення сформульовано не конкретно чи не зрозуміло», якщо при цьому врахувати, що судом під час підготовчого засідання не досліджувались докази на підтвердження, або спростування фактичних обставин злочинів, вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , висновки суду в частині неконкретного обвинувачення є передчасними.
На думку прокурора, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.
Крім того прокурор зазначає, що вивченням матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, у матеріалах справи відсутній запис судовогозасідання та журнал судового засідання, яке відбулось 05.08.2019 року, що відповідно до ч.6 ст.107 КПК України, незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів. Вказане порушення кримінального процесуального закону є істотним і безумовною підставою для скасування ухвали суду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, підтвердив її доводи та просив задовольнити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту на обставини викладені в обвинуваченнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є взаємовиключними, незрозумілими та неконкретними, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно бути перевірене судом під час розгляду кримінального провадження.
При цьому, висновки суду про те, що формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки містить певні протиріччя, щодо дати вчинення злочину, які саме конкретні злочинні дії вчинив ОСОБА_7 , наявність кваліфікуючих ознак в діях обвинувачених, твердження обвинувачення про вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_11 , можливі виключно як наслідок оцінки досліджених в ході судового розгляду обставин справи та виходить за межі переліку питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
За змістом ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
В той же час, доводи прокурора про відсутність запису судового засідання та журналу судового засідання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вимоги ст. 107, 108 КПК України належним чином дотримані, оскільки на технічному носії (диску) міститься запис судового засідання від 06.09.2019 року та в матеріалах справи наявний журнал судового засідання від 06.09.2019 року (а.с. 79-81, 83).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004644 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4