Постанова
Іменем України
13 червня 2019 року
м. Київ
справа № 587/1810/17
провадження № 51-4667км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000211 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Суми, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Суми, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 304 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України,
за касаційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2018 року засуджено:
- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;
- ОСОБА_8 за:
- ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ОСОБА_9 2960 грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_10 1110 грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_11 2158 грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_12 3733 грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_13 3933 грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_14 425 грн. матеріальної шкоди.
Вирішені питання про процесуальні витрати та речові докази у провадженні.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року цей вирок суду змінено.
Виключено із вироку посилання на ч. 3 ст. 27 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_8 , як на зайву.
В решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винуватими у тому, що вони 12 квітня 2017 року у період часу з 8 до 18 години, попередньою змовою групою осіб, повторно, за допомогою газового різака, кисневого балона, та з`єднувальних шлангів для різання металу, які перевезли на автомобілі «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до дачного кооперативу «Лікарське», де на земельній ділянці № НОМЕР_2 , ОСОБА_7 розпиляв металевий контейнер на частини, які були завантажені на викликане ОСОБА_8 таксі, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3933 грн.
13 квітня 2017 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 повторно таємно викрали з дачної ділянки № 173 кооперативу «Лікарське» частини металевого контейнера, порізаного ОСОБА_7 , чим спричинили потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 3933 грн.
23 квітня 2017 року о 9 годині, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за допомогою водія ОСОБА_16 , який був не обізнаний у злочинних діях, з дачної ділянки № 143 кооперативу «Лікарське», повторно таємно викрали металевий бак, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3733 грн.
26 квітня 2017 року о 7 годині 4 хвилини, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної ділянки № 20 кооперативу «Росинка», повторно таємно викрали металевий поштовий контейнер та металеві вхідні двері, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2158 грн.
27 квітня 2017 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної земельної ділянки № 42 кооперативу «Вогник», повторно таємно викрали дві металеві ванни, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.
28 квітня 2017 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної ділянки № 40 кооперативу «Вогник», повторно таємно викрали дві металеві ванни та металеву бочку, чим спричинили потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.

29 квітня 2017 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної ділянки № 41 кооперативу «Вогник», повторно таємно викрали дві металеві ванни, п`ять металевих труб та металеву бочку, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

30 квітня 2017 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної ділянки № 72 кооперативу «Вогник», повторно таємно викрали сім листів заліза, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1110 грн.

3 травня 2017 року о 15 годині 29 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної ділянки № 33 кооперативу «Надія», повторно таємно викрали металевий поштовий контейнер, чим спричинили потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 6917 грн.
11 травня 2017 року о 7 годині 21 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з дачної ділянки № 49 кооперативу «Вишеньки», повторно таємно викрали металеві речі, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1958 грн.
12 травня 2017 року о 7 годині 18 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 з дачної ділянки № 13 кооперативу «Автотранспортний», повторно, таємно викрали металевий каркас від автомобіля швидкої медичної допомоги, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2960 грн.
18 травня 2017 року, ОСОБА_8 замовив на 19 травня 2017 року послуги з різки металу та його перевезення на вантажному автомобілі.

19 травня 2017 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_8 , повторно, на власному автомобілі ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , провів ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були не обізнані про злочинні дії ОСОБА_8 , до дачної земельної ділянки № 12 кооперативу «Вчитель-3», де останні, почали різати металевий контейнер. Однак ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції на місці злочину, які запобігли спричиненню матеріальної шкоди власнику контейнера ОСОБА_23 на суму 4075 грн.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд першої інстанції не вмотивував з яких підстав позови ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_15 залишив без задоволення, що є порушенням вимог ч.1 ст. 412 КПК України. Вважає, що поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися доводи прокурора про порушення положень ст. 56 КПК України в частині недотримання права потерпілих на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Повідомляє, що ухвала апеляційного суду не містить спростування вимог прокурора в частині необхідності призначення засудженим більш суворого покарання та застосування спеціальної конфіскації до автомобіля, власником якого є ОСОБА_8 . Стверджує про порушення районним судом таємниці нарадчої кімнати, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень та пом`якшення призначеного покарання. Стверджує, що судом не враховано тяжкі сімейні обставини та дані про особу винного, наявність на утриманні двох малолітніх дітей і тяжко хворої дружини. Зазначає, що його підзахисний вину визнав, щиро розкаявся, до вступу вироку в законну силу відшкодував усім потерпілим завдані збитки, які у своїх розписках просили суд суворо його не карати.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор частково підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі сторони обвинувачення і заперечував проти задоволення скарги захисника.
Захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну сторони захисту і просив пом`якшити його підзахисному покарання та заперечував проти доводів, викладених у скарзі прокурора.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, згідно з вимогами статей 366, 367, 371 КПК України, після останнього слова обвинуваченого суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку та вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу, після чого ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.
Під час перебування у нарадчій кімнаті до оголошення вироку суд не має права здійснювати розгляд інших справ та проваджень, оскільки судом в обов`язковому порядку повинно бути забезпечено таємницю нарадчої кімнати, що є однією з найважливіших гарантій незалежності та неупередженості суду, забезпечення необхідних умов для повного і правильного вирішення всіх питань, обов`язкових для постановлення законного та обґрунтованого рішення.
Невиконання імперативних норм статті 367 КПК України стосовно таємниці наради суддів порушує також таку засаду кримінального провадження, як законність, яка вимагає від суду, зокрема, неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, вимог інших актів законодавства.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, (а. к. п. 72-76 том №2), після виступу обвинувачених з останнім словом, 18 січня 2018 року о 12 год. 54 хв, суд видалився до нарадчої кімнати для постановлення вироку. Оголошення вироку відбулось 23 січня 2018 року в період часу з 9 год. 24 хв. до 10 год. 05 хв.
Однак, всупереч вимогам ст. 367 КПК України, під час перебування у нарадчій кімнаті суддя ОСОБА_24 19 січня 2018 року та 22 січня 2018 року здійснював розгляд інших справ та проваджень, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру судових рішень.
З наданих суду касаційної інстанції судових рішень убачається, що19 січня 2018 року суддею ОСОБА_24 було ухвалено постанову про адміністративне правопорушення №587/2593/17 та ухвалу у кримінальному провадженні №587/1146/17.
22 січня 2019 року цим суддею було ухвалено постанови у справах про адміністративні правопорушення №587/110/18, №587/131/18, №587/105/18, 587/115/18, №587/113/18, №587/109/18.
В цей же день суддею ОСОБА_24 було постановлено 2 ухвали у цивільних справах, а саме №587/141/18 та №587/611/14ц.
Таким чином вказані рішення, які постановлені 19 січня 2018 року та 22 січня 2018 року постановлені суддею ОСОБА_24 під час перебування в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Зазначене порушення, допущене судом першої інстанції, порушення таємниці наради суддів відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
У зв`язку з тим, що вказане порушення можна виправити лише після перегляду справи в районному суді, то вирок та ухвала щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням зазначених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, суд не вбачає підстав для перевірки інших доводів, наведених у касаційних скаргах, оскільки оцінка таких доводів можлива лише після усунення зазначених порушень, у зв`язку з чим касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки ОСОБА_7 відбуває покарання у Конотопському виправному центрі №130, яке призначене вироком Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2018 року, тому у зв`язку із скасуванням судових рішень, він підлягає звільненню.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, суд
ухвалив:
касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Звільнити ОСОБА_7 з Конотопського виправного центру №130.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_25 ОСОБА_3