Справа №523/3881/19
Провадження №1-кп/523/849/19
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
27 вересня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000305, внесеного до ЄРДР 16.02.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина м.Кахул республіки Молдова, з середньою освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, не маючого реєстрації на території України, до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження та останньою за часом ухвалою від 26.07.2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком до 28 вересня 2019 року.

Прокурором ОСОБА_3 до початку судового засідання подано письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не завершений, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), не відпали.

Заслухавши з означеного питання прокурора ОСОБА_3 , вислухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити останньому на непов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали судового провадження, суд доходить наступного.

За ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців, незалежно від наявності клопотань.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За обвинувальним актом, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років.

Як встановлено під час судового провадження та слідує з обвинувального акту, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_6 має місце тимчасового проживання в м.Одесі, але останній є громадянином іншої держави республіки Молдови, місцем реєстрації на території України або постійним місцем проживання в м.Одесі чи в Одеській області не забезпечений, перебуває на території України понад встановлений законом строк та на обліку в Міграційній службі України не знаходиться, офіційно неодружений і непрацевлаштований, обвинувачується у вчиненні тяжкого майнового злочину.
Оцінюючи ж доводи підсудного ОСОБА_6 щодо наявності у нього захворювань, міцності його соціальних зв`язків в місці тимчасового проживання та зменшення розміру раніше визначеної судом застави, суд вважає їх необґрунтованими та непереконливими станом на теперішній час, з огляду на їх не підтвердження будь-якими фактичним доказами, а також зважаючи на обставини, характер й тяжкість інкримінованого підсудному діяння, на стадію судового процесу та на наведені вище характеризуючі особу підсудного дані.

Наведені обставини у своєї сукупності обумовлюють відсутність міцних соціальних зв`язків підсудного ОСОБА_6 в місці його тимчасового проживання на території України, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини останнього у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до шести років, частково підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду, незаконного впливу на потерпілого й свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Проте, судом не може бути прийнятим до уваги вкотре наведений прокурором ОСОБА_3 у розглядуваному клопотанні ризик перешкоджання підсудним ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування вже закінчено і докази обвинувачення зібрані, а наведений ризик ані матеріалами клопотання, ані в судовому засіданні прокурором не доведений та не конкретизований.
Втім, виходячи з того, що за ухвалою суду від 07.06.2019 року, при обранні підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, судом визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення вказаним підсудним або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, внаслідок чого підсудний має бути звільненим з-під варти, на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_6 злочину, а також зважаючи на заперечення останнього та його захисника ОСОБА_4 , суд доходить висновку про необґрунтованість станом на теперішній час заявлених стороною захисту доводів та їх не підтвердження будь-якими фактичними даними, з огляду на що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак суд вважає за доцільне частково задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_6 , обвинуваченому у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, задовольнити частково.

Продовжити на час подальшого судового розгляду підсудному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком на 2 місяці, тобто до 25 листопада 2019 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 07.06.2019 року, покласти на підсудного ОСОБА_6 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: повідомити прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками та експертами в даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 25.11.2019 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

С у д д я: ОСОБА_1