Справа № 621/2787/19 Провадження № 1-кп/621/296/19
ВИРОК
Іменем України
14.11.2019 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000759 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого:

1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2013 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки;
2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 14.02.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році»;
4) вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік,
5) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 185 КК України,

в с т а н о в и в:

17 серпня 2019 року близько 12:00 години у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння за адресою проживання ОСОБА_5 , по АДРЕСА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації якого, в цей же день та час, у одній із кімнат будинку, ОСОБА_4 , побачив мобільний телефон ТМ «Honor 8х» модель JSN-L21, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, противправно, з корисливих мотивів викрав вказаний мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 , покинув будинок та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 2728 грн. 20 к.

14 листопада 2019 року під час судового провадження між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин; потерпілий ОСОБА_5 , відмовився від подання позовної заяви у кримінальному провадженні; шкода, завдана потерпілому відшкодована; сторони погодились на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, зі звільненням його від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, та покладанням на нього, відповідно до вимог ст. 76 КК України, обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення; наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 , просив затвердити зазначену угоду про примирення; наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 , вважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, просив постановити вирок за укладеною угодою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного:

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Встановлено, що укладення угоди між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , є добровільним; зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; а потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відсутні передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення.

Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним і сторони дійсно примирилися; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про примирення підлягаю затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 14 листопада 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000759 за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «Honor 8х» модель JSN-L21, що переданий потерпілому ОСОБА_5 , вважати йому повернутим, арешт накладений на мобільний телефон, ухвалою слідчого судді від 12 вересня 2019 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 , (свідоцтво 1886 від 09.06.2017 року) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3102/19 від 16.09.2019 року у розмірі 300 (триста) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: