Справа № 749/117/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/386/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, фізичної особи-підприємця, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,

обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та кримінальне провадження відносно його закрити.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 289, ч.1 ст.115 КК України, та йому призначено покарання: за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі; - за ч.1 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі; - за ч.1 ст.115 КК України 14 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому визначено рахувати з 10.09.2017 року. Зараховано йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в розмірі 41688,91 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в сумі 38 899 грн. та моральну шкоду в сумі 500000 грн., а всього 538 899 грн..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково та стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Крім того, суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі.

В порушення вимог ст. ст. 91, 92 КПК України, суд не навів жодного доказу його вини та які дії він вчинив.

Суд, як на доказ його вини посилається на показання потерпілих та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проте, про обставини зникнення потерпілого і автомобіля вони нічого пояснити не могли.

Вказує, що з показаннями свідка ОСОБА_15 , працівником поліції, він не погоджується, так як тіло потерпілого він не показував, а працівники поліції привели його на місце події без понятих, примушували взяти вину на себе; під тиском, переживаючи за своє життя, він змушений був щось вгадувати.

Показання свідка ОСОБА_16 , працівника ГУНП в Чернігівській області, є неправдивими, оскільки він, не зізнавався у вбивстві і не показував, де знаходиться тіло потерпілого.

Кім того, протокол проведення слідчого експерименту від 09.09.2017 року є недопустимим доказом, так як вказана слідча дія проведена з порушенням ст. 209 КПК України, без участі захисника. Також під час проведення вказаної дії пакет розпечатувався у кабінеті слідчого, а ключі від автомобіля потерпілого використовувалися вже на вулиці, тому, на думку апелянта, слідчий міг підмінити їх.

Вважає, що обшук домогосподарства проведено з порушенням вимог ст. ст. 233, 234, 236 КПК України, оскільки під час проведення вказаної слідчої дії сторонні особи в кількості 30 осіб безперешкодно заходили в прибудинкові споруди та мали можливість підкинути ключі та патрони. Крім того, вказані речі знайшла особа, яка не приймала участь в даній процесуальній дії. Дана слідча дія проведена з порушенням права на захист, так як не було забезпечено участі захисника. На зазначені порушення не звернув уваги і слідчий суддя, який помилково легалізував обшук.

Зазначає, що за станом здоров`я він не міг вбити потерпілого, оскільки його ліва рука не працює із-за давньої травми, а на правій руці два пальці не згинаються, що підтверджується медичними документами. Про зазначене він заявляв під час досудового розслідування та в судовому засіданні, просив призначити судово-медичну експертизу, але йому було відмовлено, що є порушенням права на захист.

Під час проведення слідчого експерименту 12.09.2017 року він оговорив себе, так як йому погрожували.

Звертає увагу, що з потерпілим він не знайомий, раніше його не знав, причин конфліктувати з останнім не було, крім того, в день події він ввесь час знаходився в будинку.

Тому, на думку апелянта, висновки суду про доведеність його вини в скоєнні кримінальних правопорушень не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, незаконно без передбаченого законом дозволу, придбав дев`ять придатних до стрільби боєприпасів, які незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, переніс до нежилого побутового приміщення, що знаходиться на території його господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

Працівниками поліції 09.09.2017 року, у ході проведення обшуку господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в нежилому побутовому приміщенні, яке розташоване на території даного господарства, виявлено та вилучено дев`ять вищевказаних придатних до стрільби боєприпасів, які є боєприпасами, а саме 5,6-мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, до нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм.

Крім того, 07.09.2017 року, близько 14 години, ОСОБА_6 знаходячись неподалік свого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зустрів ОСОБА_17 , з яким у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході даного конфлікту ОСОБА_6 , погрожуючи ОСОБА_17 власним карабіном DPMSG2 серія DNWC номер 042204, який мав при собі, змусив останнього прямувати в глиб лісового масиву. Далі, ОСОБА_6 , знаходячись в лісовому масиві поблизу села Привільне, Сновського району Чернігівської області, на відстані приблизно 700 м від його господарства, з метою умисного вбивства ОСОБА_17 , наніс останньому удар невстановленим твердим тупим предметом в область передньої поверхні грудної клітки, від чого ОСОБА_17 впав на землю. Відразу після цього, ОСОБА_6 доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 , рукою стиснув шию потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї, від яких він помер на місці події.

В результаті насильницьких дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_17 отримав тілесні ушкодження у вигляді: механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї (садна та синці шиї, масивні крововиливи в м`які тканини шиї, розрив капсули суглоба правого великого ріжка з крововиливами навколо нього, та перелому перешийку щитоподібного хряща з крововиливами навколо, емфізема легень, асфіктичні ознаки), які в своєму комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть потерпілого настала від механічної асфіксії через стиснення органів шиї рукою.

Одразу після цього, ОСОБА_6 прибув до автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 305 884,43 грн., який належить ОСОБА_17 та який знаходився поряд господарства, розташованого за адресою: Чернігівська область Сновський район с. Привільне, вул. Лісова, буд. 12, маючи на меті відвести від себе підозру в умисному вбивстві потерпілого, незаконно заволодів даним автомобілем, на якому направився до зони відпочинку, розташованої в лісовому масиві неподалік с. Кучинівка Сновського району Чернігівської області, де залишив мобільний телефон потерпілого. В подальшому ОСОБА_6 направився на вказаному автомобілі в глиб лісового масиву, розташованого неподалік с. Привільне Сновського району Чернігівської області, де вимкнувши двигун та замкнувши двері автомобіля, покинув його.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу інкримінованих кримінальних правопорушень; думку потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілих, думку прокурора, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду 1 інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та показав, що 07.09.2017 року він увесь день знаходився у себе вдома та територію двору не залишав. Окрім іншого, показав, що до території його земельної ділянки входить частина, яка поросла самосійними деревами, там розвішані таблички з попереджувальними написами, які залишив попередній власник, також від нього залишились камери відеоспостереження, він лише придбав відеореєстратор, який працював у режимі онлайн.

08.09.2017 року він також знаходився вдома та майже весь час перебував за комп`ютером. Ввечері того дня знайшли автомобіль ОСОБА_17 і працівник поліції ОСОБА_18 , з яким він перебував у добрих відносинах, попросив його поїхати до відділення поліції, та на прохання останнього залишився там ночувати.

Наступного дня, 09.09.2017 року, за місцем його мешкання було проведено обшук, під час якого були знайдені патрони, які йому не належать, ключі від автомобіля. Під час обшуку на території його господарства знаходилося багато людей і хтось міг підкинути ключі від автомобіля потерпілого до сараю, який був не зачинений. Після обшуку один з працівників поліції сказав, що якщо він не зізнається, то його відпустять, повідомлять родичів загиблого і ті вчинять над ним розправу.

На місця, де було тіло потерпілого та автомобіль його привели працівники поліції, які йшли попереду, а він слідував за ними. Йому ці місця відомі не були.

Також зазначав, що тіло потерпілого, де його мовби знайшли, принесли, бо навколо нього не було жодних слідів.

Під час допиту в м. Чернігові працівники поліції давали інструкції як потрібно казати під час слідчих дій. Показання щодо обставин вбивства давав вимушено, але нічого не співпадало, тому працівники поліції вигадували обставини скоєння злочину.

Вважає, що фотокартки з ним до протоколу слідчого експерименту відредаговані. На проведення слідчого експерименту погодився щоб доїхати додому та взяти деякі речі. Додав, що за кілька днів до 07.09.2017 року до нього додому заїжджали знайомі рибалки.

В апеляційному суді обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав та заперечував свою причетність до скоєних злочинів, підтвердив дані ним у суді 1 інстанції показання.

Проте, не дивлячись на не визнання ОСОБА_6 вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами у кримінальному провадженні, які були безпосередньо досліджені судом 1 інстанції в судовому засіданні і яким дана належна оцінка в їх сукупності та взаємозв`язку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні суду 1 та апеляційної інстанцій показала, що 07.09.2017 року, об 11 год., її чоловік разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 поїхали його автомобілем «Рено Дастер» білого кольору збирати гриби. У лісі він орієнтувався чітко та добре знав ту місцевість. Близько 13-00 год. вона телефонувала йому, але він не брав слухавку. Потім їй ОСОБА_21 повідомила, що автомобіля чоловіка немає на місці, в подальшому вона неодноразово дзвонила чоловіку, але безрезультатно. Через деякий час вона разом з близькими, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 почали обшукувати ліс, але нічого не знайшли. Звернулися до відділу поліції, разом знайшли автомобіль чоловіка, він був подряпаний, хоча чоловік їздив обережно і не їхав би тими коліями, де були виявлені сліди автомобіля. Під час пошуків один з місцевих мешканців розповів про чоловіка, який у тому лісі погрожував карабіном та ставив на коліна його і його дружину. Раніше в тому масиві бачили вивіски, які забороняли в`їзд на територію, а її чоловік збирав гриби поряд. Чоловік був неконфліктний, порядний і відповідальний, однак був гордий і міг не стати на коліна при погрозі. Вони прожили разом 40 років і тому вона зазнала великої моральної шкоди. Цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Допитаний судом 1 інстанції потерпілий ОСОБА_11 показав, що 07.09.2017 року, близько 19-00 год., йому подзвонила мати і сказала, що батько поїхав за грибами у ліс та зник разом з автомобілем і його шукає поліція. Він виїхав на місце події та приєднався до пошуків. Через деякий час стало відомо, що один з екіпажів працівників поліції бачили білий автомобіль «Рено Дастер», який не зупинився на поданий сигнал. За кермом цього автомобіля був неголений чоловік у кепці. Потім їм повідомили, що ОСОБА_23 знайшов телефон батька, який він впізнав. В подальшому знайшли автомобіль, який належав батьку. Автівка була зачиненою, ключів не було, вона була у справному стані. Потім у обвинуваченого проводили обшук і 10.09.2017 року повідомили, що останній зізнався у вбивстві батька. Щоб виявити тіло потерпілого їздили з обвинуваченим по лісу, той вказував на різні місця, але тіла там не було. Зрештою, він вказав місце, де було тіло. Батько був вдягнутий у камуфльований одяг, а тому помітити тіло було важко. Від будинку обвинуваченого йшла закинута дорога і десь за 200 м по цій дорозі знаходився автомобіль, а за 300-400 м було тіло батька. Автомобіль стояв у місці, яке обросло кущами і з дороги його не було помітно. Дорога мала велику колійність та вже заросла і батько ніколи б не поїхав тією дорогою, бо ОСОБА_24 відносився до автомобіля. Ці місця були в іншому напрямку від будинку обвинуваченого, ніж те місце, де батько залишав автомобіль. Телефон батька знайшли десь за 5 км від місця, де знайшли автомобіль. Крім ОСОБА_6 в с. Привільному проживала лише одна сім`я. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_12 суду 1 інстанції показала, що з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 поїхала за грибами. Автомобіль залишили на дорозі в лісі, де закінчувався ялинник та починався березняк. Вони розійшлися у різні сторони. Десь через 30-40 хв. вона почула звук автомобіля, який різко зрушив з місця та поїхав, при цьому вона була впевнена, що ОСОБА_25 не залишив би їх у лісі. Через деякий час їй зателефонувала дружина ОСОБА_25 та сказала, що чоловік не відповідає на її дзвінки. Вона вийшла на дорогу, де вони залишали автомобіль, але його та автомобіля там не було. На тому місці вже перебував ОСОБА_13 , який на дорогу вийшов раніше. Вони почали шукати ОСОБА_25 , потім продовжили пошуки з родичами потерпілого та поліцейськими. Будинок ОСОБА_26 був поряд з місцем, де вони залишали автомобіль, десь за 5-7 хв. ходу. За 10-15 м від місця, де стояв автомобіль, була табличка яка забороняла прохід. Виявлений автомобіль, на її погляд, був наче помитий, хоча коли вони їздили по лісу, автомобіль забруднився, бо були калюжі.

В судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_13 показав, що того дня, близько 11 год., він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_12 поїхали у ліс по гриби. Бєлашко пішла окремо від них, а він з ОСОБА_25 ходили поряд, але потім розійшлися. Коли він повернувся до машини, десь між 13 та 13-30 год., автомобіля вже не було і там трава була прим`ята, наче витоптана, були сліди розвороту. Він почав шукати машину, зателефонував ОСОБА_25 , однак його телефон був поза зоною зв`язку. Дорогою питав людей про машину і одна жінка сказала, що чула сигнал автомобіля в бік с. Вершина (місцева назва с. Привільне). Продовжували пошуки його з рідними потерпілого та працівниками поліції, але безрезультатно. Близько 12 години ночі телефон ОСОБА_25 увімкнувся та знову вимкнувся, про що йому прийшло повідомлення, а коли він знову телефонував, то абонент був поза зоною зв`язку. Від працівників поліції вони дізналися, що бачили білий «Рено Дастер», тоді вони поїхали на місце, де поліцейські розминулися з даним автомобілем і він пішов по автомобільних слідах, дістався до бесідки біля траси. Побачив сліди автомобіля і пригадав, що вночі, коли вони проїжджали повз це місце, він у темряві бачив білу пляму. На перилах бесідки, в цьому місці, вони виявили телефон та викликали поліцейських. Наступного дня повідомили, що біля с. Вершина (місцева назва с. Привільне) знайшли автомобіль. Коли прибули на місце, то там був обвинувачений у камуфльованій кепці та за описом він був схожий на людину, яку бачили поліцейські за кермом білого «Рено Дастер».

Свідок ОСОБА_14 також в суді 1 інстанції показав, що приймав участь в пошуках ОСОБА_25 . Близько 12 години ночі всім хто телефонував останньому прийшло повідомлення, що його телефон з`явився в мережі, телефонували, але ніхто не відповідав. Потім телефон знову був поза зоною. Згодом їм повідомили, що бачили білий «Рено Дастер», за кермом якого був худорлявий чоловік з бородою в камуфльованій кепці та із забрудненим склом автомобіля, оскільки в той час йшли дощі. Через деякий час знайшли телефон потерпілого біля бесідки неподалік від дороги на Кучинівку. Наступного дня повідомили, що знайшли автомобіль. Його знайшли за 400-500 метрів від будинку ОСОБА_6 по ґрунтовій дорозі. Це була стара дорога. Як для погоди, яка стояла на той час, автомобіль був чистий. Біля озера та по лугу, що був огороджений, було видно прим`яті колії широких шин, також було видно місце, де біля озера стояв транспортний засіб, і сліди його виїзду до лісу. Чомусь, в місцевості, де жив обвинувачений, ОСОБА_25 не шукали. 09.09.2017 року знову продовжили пошуки, однак безрезультатно. Наступного дня поліцейські сказали, що знайшли тіло. Він з сином потерпілого поїхав на те місце. Від нього до автомобіля було десь 500-600 м., слідів автомобіля там не бачив. Коли він вже був на місці, то не зміг одразу помітити тіло, рослинність і ґрунт маскували тіло в камуфльованому одягу.

Свідок ОСОБА_15 суду 1 інстанції показав, що обіймав посаду начальника кримінальної поліції Сновського відділення поліції. До відділення звернулася ОСОБА_8 та повідомила, що зник її чоловік. Розпочали пошуки. Десь о 2 годині ночі, біля с. Коропіївка, вони побачили автомобіль потерпілого. Він почав світити ліхтариком в бік автомобіля, щоб той зупинився, але автомобіль проїхав повз них. Водій цього автомобіля був у кепці, мав худорляве обличчя був дещо неголеним, то був не ОСОБА_25 , а був схожий на обвинуваченого. Вони розвернулися та поїхали за ним, але зустріли лише автомобіль патрульної поліції. Коли знайшли автомобіль, то у нього склалося враження, що він був таким наче його витерли, хоча в ту ніч йшов дощ, на лісових дорогах були великі калюжі. В місце, де знайшли автомобіль переїхати було важко, дорогою туди були великі канави. Воно було десь за 300 метрів від будинку ОСОБА_26 . В с. Привільне проживають, крім обвинуваченого, лише чоловік та жінка похилого віку, які зловживають спиртними напоями. Ходили чутки, що ОСОБА_26 примушував людей ставати на коліна, погрожуючи рушницею, а тому вирішили перевірити його на причетність до зникнення ОСОБА_25 . Він написав рапорт про необхідність проведення обшуку. Під час обшуку в будинку та господарстві ОСОБА_26 знайшли патрони та ключі від автомобіля. Сарай, де їх знайшли, зачиняється. Замки на сараї бачив 8 чи 9 числа. 10.09.2017 року ОСОБА_26 погодився вказати місце, де було тіло. Від двору ОСОБА_26 воно було десь, якщо йти прямо 500 метрів та ще 200 метрів ліворуч по стежці. Потім ОСОБА_26 заявив, що більше нічого не скаже. Лисяка раніше знав, його запрошували в якості понятого по слідчій дії.

Суду 1 інстанції свідок ОСОБА_27 показав, що 07.09.2017 надійшла інформація щодо зникнення ОСОБА_17 і він, як оперуповноважений поліції приймав участь у його пошуках. Десь за 2 км до с. Коропіївка побачили назустріч автомобіль. Коли ОСОБА_15 вийшов та включив ліхтарик, то автомобіль швидко проїхав повз них. То був «Рено Дастер». Водія він не роздивився. Вони поїхали за авто, від того автомобіля не було вже видно навіть габаритних вогнів. Потім їм повідомили, що знайшли телефон.

Свідок ОСОБА_28 підтвердив, що того дня перебував на добовому чергуванні та, окрім іншого, здійснював нагляд за дорожнім рухом. Люди з с. Привільне йому розповіли, що бачили як білий автомобіль заїжджав до лісу. Коли заходили до будинку ОСОБА_26 , останній повідомив, що у нього болить спина і він весь день не виходив з двору, вдягнутий був у домашні штани та футболку, на обличчі з легкою щетиною. З ОСОБА_26 він товаришував з 2016 року, бував у нього вдома. Там територія огороджена та при в`їзді мається табличка проїзд та прохід заборонено, такі таблички були також на паркані та в лісі.

Допитаний судом 1 інстанції в якості свідка працівник ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_16 повідомив, що приймав участь у розшуку зниклого ОСОБА_17 . Він прибув на місце вже після виявлення автомобіля, був присутній під час першого обшуку в господарстві ОСОБА_6 . Вже після обшуку ОСОБА_26 заявив, що вбив ОСОБА_17 та погодився показати, де лежить його тіло. Зізнався він у дворі. Спочатку ОСОБА_26 привів їх у інше місце, де тіла не було. В це місце вони ходили з понятими, а потім вирішили викликати понятих вже коли знайдуть тіло. Потім обвинувачений показав те місце де знаходився труп ОСОБА_17 . Обвинувачений сказав, що задушив його. Заходів примусу до нього не застосовувалося. Обвинувачений повідомив, що конфлікт з потерпілим у нього виник через недопалок, а потім сказав, що більше на цю тему нічого не скаже. Труп ОСОБА_25 був за 700-800 метрів від дому обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні суду 1 інстанції показав, що працює лісником та знає ОСОБА_26 з часів, коли той переїхав у с. Привільне. Кожного року у грибників та його колег виникали конфлікти. На дорогах знаходили заточені швелера та він ставив людей на коліна, погрожуючи зброєю. Одного разу з невідомих свідку причин, обвинувачений розповідав його вагітній дружині за скільки може згоріти дитина в печі щоб не залишилося слідів.

Свідок ОСОБА_30 суду 1 інстанції, окрім іншого, показав, що жителі с. Низківка розповідали йому, що обвинувачений зустрічав грибників та ставив їх на коліна. Також ОСОБА_26 часто стріляв за місцем свого проживання.

Свідчення потерпілих та свідків суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм належну оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 07.09.2017 року о 20-41 год. повідомила про факт зникнення її чоловіка ОСОБА_17 , який на автомобілі «Рено Дастер» поїхав до лісового масиву збирати гриби (т. 1 а.п. 228).

Під час проведення огляду місця події від 08.09.2017 року, у зоні відпочинку між селами Кучинівка та В. Щимель (у першій від с. Кучинівка) на грунтовій дорозі виявлено слід, схожий на слід від колеса автомобіля ОСОБА_17 , який веде зі сторони с. Кучинівка до зони відпочинку. У другій бесідці від асфальтової дороги на дерев`яній загороді виявлено та вилучено чорний смартфон «Microsoft». При увімкненні телефону встановлено, що заряд складає 77% останній виклик з телефону здійснено 07.09.2017 року о 12-58 год.(т. 1 а.п. 233-238).

Згідно огляду місця події 08.09.2017 року, під час якого оглядалась ділянка місцевості в лісовому масиві біля с. Привільне, встановлено, що до цієї ділянки веде ґрунтова дорога, яка місцями зорана. В місці закінчення даної дороги є з`їзд, на якому виявлено автомобіль «Рено Дастер», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Місцями на автомобілі мається бруд, на лобовому склі та склоочисниках маються листя берези та соснові голки. Ключів від автомобіля виявлено не було. (т.2 а.п. 4-7).

Відповідно до висновку судової компьютерно-технічної експертизи №158 від 07.12.2017 року, на жорстких магнітних дисках та флеш накопичувачі з відео реєстратора не знайдено інформації, яка б мала доказове значення. Файли які були виявлені на накопичувачах з телефонів обвинуваченого були перенесені на лазерні диски. При дослідженні цих дисків у судовому засіданні були відтворені записи телефонних розмов, зроблені самим обвинуваченим, які датовані 07.09.2017 року, згідно до яких працівники поліції двічі телефонували ОСОБА_6 та запитували чи не бачив він білий автомобіль, який вони розшукують. На це обвинувачений зазначав, що автомобіля не бачив (т. 2 а.п. 103-111, т. 3 а.п. 101).

09.09.2017 року, під час проведення обшуку у господарстві ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , у одній з господарських будівель виявлено та вилучено 9 металевих предметів, схожих на патрони, автомобільні ключі, які знаходилися під обрешіткою стелі приміщення. Біля ключів знайдені грошові купюри різних номіналів. Крім цього, були виявлені сліди у вигляді двох паралельних ліній прим`ятої трави, які вели від озера до двору та будинку. Також під час цього обшуку обвинуваченим були добровільно видані мобільні телефони (т. 1 а.п. 182-190).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що цей доказ суд мав визнати недопустимим є безпідставними.

Положеннями ст. 236 КПК України в редакції, яка діяла на час проведення даної слідчої дії, встановлено порядок проведення обшуку житла та іншого володіння особи на виконання ухвали про дозвіл на обшук житла та іншого володіння особи.

При цьому, слід зазначити, що ст. 233 КПК України встановлено виняток, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Доводи захисника щодо недопустимості обшуку з підстав порушень в його проведенні та присутності в дворі господарства сторонніх осіб в кількості 30 осіб, що не виключає можливості підкинути знайдені речі не заслуговують на увагу, так як суперечать даним, які зафіксовані на відеозапису протоколу обшуку в господарстві Лисяка 09.09.2017 року.

З переглянутого колегією суддів відео обшуку вбачається, що він проводився на протязі більше п`яти годин, за участі спеціаліста-криміналіста, кінолога, оперуповноваженого СКП Сновського ВП, прокурора, працівника УКР, двох понятих, в присутності власника господарства ОСОБА_6 . Обшук проводив слідчий Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_31 . Тобто, твердження захисника, що в господарстві знаходилося 30 сторонніх осіб не відповідає дійсності.

Спочатку всі господарські будівлі були оглянуті кінологом з собакою по периметру розташування будівель, в присутності понятих, а потім здійснювався обшук будинку, двору та всіх господарських приміщень, які були закриті і це було видно на відео.

Протокол в повній мірі відображає послідовність проведення обшуку, отримані в результаті обшуку відомості, виявлені речі, містить підписи всіх учасників цієї процесуальної дії. Зйомка переривалася з технічних причин. Зважаючи на тривалість обшуку, послідовність обшуку приміщень, те, що патрони та ключі від автомобіля були знайдені через значний проміжок часу від початку обшуку, а також те, що вони перебували у прихованому місці, разом з грошовими коштами, присутність понятих у всіх місцях, де відбувалися пошуки, колегія суддів вважає безпідставними твердження апеляційної скарги в частині того, що ключі та патрони йому підкинули особи, які були присутні під час обшуку. Слід зазначити, що дуже ретельно проводився обшук і двору, перекладалася кожна цеглина, яка там знаходилася і, якби треба було комусь підкинути ключі від автомобіля та патрони, то ймовірно, зручніше і простіше було б зробити це саме в дворі, а не заходити в закриту господарську споруду.

Законність підстав для проведення обшуку перевірялася слідчим суддею Щорського районного суду Чернігівської області в порядку ст.ст. 233-235 КПК України, внаслідок чого було постановлено ухвалу від 11.09.2017 року (т. 2 а.п. 240-241, т. 1 а.п. 217), якою постановлено вважати правомірним, проведений 09.09.2017 року обшук житла та господарства за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 , під час якого вилучено, окрім іншого, ключ від замка запалення автомобіля ОСОБА_17 , 9 предметів, схожих на набої та грошові купюри.

Матеріали провадження не містять відомостей про те, що 09.09.2017 року ОСОБА_6 наполягав на участі захисника при обшуку його господарства. Крім того, на той час він не мав статусу підозрюваного (10.09.2017 року йому оголошено про підозру), тому участь захисника у проведенні вказаної слідчої дії не є обов`язковою. Також апеляційному суду прокурор повідомив, що ОСОБА_6 самостійно прибув у відділення поліції та перебував там добровільно до моменту затримання, що не заперечується самим обвинуваченим.

Під час слідчого експерименту 09.09.2017 року слідчим у присутності понятих було розпаковано спецпакет з автомобільними ключами, вилученими під час обшуку у господарстві обвинуваченого ОСОБА_6 , за допомогою яких було відкрито автомобіль «Рено Дастер», реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належав загиблому, та який перебував на подвір`ї Сновського відділення поліції. За допомогою ключів заведено двигун цього автомобіля (т. 2 а.п. 2-3).

Дана слідча дія проведена у відповідності до вимог ст. 240 КПК України, тому доводи обвинуваченого про недопустимість цього доказу є такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства. Залучення до участі у слідчому експерименті захисника є правом, а не обов`язком слідчого, тому твердження апелянта в цій частині є безпідставними. Посилання апелянта на можливість заміни ключів слідчим, так як пакет з даними речовими доказами відкривався у службовому кабінеті, а ключі використовувалися на вулиці біля автомобіля, не заслуговують на увагу та є таким, що спростовується матеріалами кримінального провадження, так як під час проведення вказаної слідчої дії зауважень від учасників, зокрема, понятих, не надходило.

Згідно з протоколом огляду предметів від 17.10.2017 року, були оглянуті грошові купюри, вилучені під час обшуку в господарстві обвинуваченого, на загальну суму 5013 грн. (т. 1 а.п.247-249).

Висновком судової експертизи зброї №1258 від 19.09.2017 року встановлено, що дев`ять патронів вилучених під час обшуку є боєприпасами, а саме 5,6-мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, до нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм та є придатними до стрільби (т. 2 а.п. 59-62).

При огляді місця події, відповідно до протоколу від 10.09.2017 року, було виявлено труп. Розташування трупа зображене на схемі до протоколу. Труп знаходився за 22 м праворуч від ґрунтової дороги. За 35 метрів ліворуч від цієї ж дороги, тільки ближче до господарства обвинуваченого, знаходився автомобіль ОСОБА_17 (т. 2 а.п. 4-7).

Оглядом трупа 10.09.2017 року встановлено, що тіло належить особі чоловічої статі віком від 50 до 65 років. Труп розташований обличчям до землі, лежачи на животі. Тіло вдягнене та взуте у правильному порядку. На правій частині грудної клітини виявлено ушкодження верхніх шарів шкіри. Протоколом пред`явлення трупа для впізнання встановлено, що це був труп ОСОБА_17 . Окрім іншого, було встановлено, що на лівій руці, на зап`ясті, знаходиться годинник із металу білого кольору, із синім циферблатом, працюючий (т. 2 а.п. 8-13).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №86 від 31.10.2017 року при експертизі трупа ОСОБА_17 виявлено комплекс тілесних ушкоджень у виді: механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї (садна та синці шиї, масивні крововиливи в м`які тканини шиї, розрив капсули суглоба правого великого ріжка з крововиливами навколо нього, та перелому перешийку щитоподібного хряща з крововиливами навколо, емфізема легень, асфіктичні ознаки), які в своєму комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Рана по передній поверхні грудної клітки в підключичній ямці по середньо-ключичній лінії справа могла утворитися незадовго до настання смерті від дії твердого тупого предмету, має ознаки легких тілесних ушкоджень, та не має прямого причинного зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_17 настала від механічної асфіксії через стиснення органів шиї руками (рукою). Смерть потерпілого настала протягом 3-5 хвилин після здавлення органів шиї. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії не менше трьох чинників травматичної дії. Ці тілесні ушкодження могли утворитися в короткий проміжок часу незадовго до смерті потерпілого ОСОБА_17 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Весь комплекс тілесних ушкоджень був заподіяний протягом короткого проміжку час, що вимірюється хвилинами. Взаєморозташування потерпілого та нападника могло бути будь-яким, а в момент отримання комплексу тілесних ушкоджень у вигляді механічної асфіксії через стиснення органів шиї руками (рукою), експерт вважає, що ОСОБА_17 був звернений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету. Смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тілесних ушкоджень, що свідчили про самозахист не виявлено. Сліди волочіння на тілі не виявлені (т. 2 а.п. 21-27).

Допитаний в судовому засіданні суду 1 інстанції експерт ОСОБА_32 підтвердив зроблені ним висновки судово-медичної експертизи. Зазначив, що виїжджав на місце злочину. Тіло потерпілого лежало обличчям донизу, в одязі, в листях. При здавленні органів шиї може наступати параліч схожий на той коли людина поперхнулася, тільки сильніший. Однією рукою таке тілесне ушкодження може бути нанесене у трьох випадках: при захваті іншою рукою за потилицю; при захваті за «адамове яблуко»; при притисненні до поверхні. Тілесні ушкодження, що призвели до смерті, були нанесені, ймовірно, однією рукою, оскільки відсутні сліди застосування якихось предметів. Навіть фізично непідготовлена людина може задушити однією рукою. На спині відсутні тілесні пошкодження, характерні для удушення. При отриманні таких тілесних ушкоджень нападник знаходився обличчям до потерпілого, зокрема, нападник попереду, а потерпілим обличчям до нього, також потерпілий міг лежати на спині. Крововилив в області грудної клітки виник незадовго до смерті, це міг бути слід від нігтя чи від гілки, що вдавилася в тіло.

Аналізуючи висновки судово-медичної експертизи та зміст показань експерта колегія суддів вважає безпідставними твердження обвинуваченого про те, що за станом здоров`я він не міг спричинити потерпілому виявлені тілесні ушкодження, які призвели до смерті, оскільки експерт уточнив свої висновки та вказав про можливість нанесення таких тілесних ушкоджень однією рукою і фізично не підготовленою людиною.

Згідно з протоколом про результати аудіо-, відео контролю за особою від 07.11.2017 та дослідженим в судовому засіданні аудіозаписом цієї негласної слідчо-розшукової дії, матеріали щодо яких були розкриті при виконанні вимог ст. 290 КПК України, перебуваючи в ізоляторі тимчасового тримання у період з 19-00 год. 11.09.2017 року по 20-00 год. 12.09.2017 року обвинувачений повідомив іншій особі, що здійснив вбивство грибника з яким у нього виник конфлікт з приводу викинутого недопалку. Зазначив, що застрелив того в голову з автомата, оскільки той нецензурно висловився в його сторону.

При проведенні слідчого експерименту 12.09.2017 року, обвинувачений в присутності понятих та захисника, добровільно розповів та показав на місці як зустрівся з ОСОБА_17 , зокрема про те, що 07.09.2017 він з карабіном вийшов до лісу та на перехресті побачив автомобіль «Рено Дастер» білого кольору. Біля автомобіля стояв чоловік, який курив цигарку та викинув її у бік його паркану. Через це у нього виник конфлікт з цим чоловіком, як потім виявилося то був ОСОБА_25 . Тоді він направив на того карабін та примусив йти в глиб лісу. Він показав дорогу, якою вів ОСОБА_25 та місце, де він наказав тому звернути праворуч в ліс. Потім поставив потерпілого біля дерева, а сам був десь за 10 метрів від нього. В той момент потерпілий впав обличчям на землю та зробив 3 безперервні хрипи. Він прощупав його пульс на шиї та на руці, але пульсу не було і ОСОБА_25 не дихав. На руці у лежачого чоловіка він побачив годинник із циферблатом синього кольору, проте, по кишеням його він нічого не шукав. Положення чоловіка він не змінював, його не перевертав. Тоді він повернувся до автомобіля, який був відчинений та ключі запалення були всередині, на ньому поїхав до місця відпочинку біля с.Кучинівка, де залишив телефон, який був у автомобілі, а потім поїхав назад на ту ж дорогу по якій вів ОСОБА_25 і, проїхавши по ній близько 330 метрів, звернув ліворуч та залишив там автомобіль. Ключі від автомобіля він забрав собі. Сліди від автомобіля на його присадибній ділянці залишили рибалки, які приїжджали рибалити на його ставок. (т. 2 а.п. 199-214).

Зі слідчого експерименту можливо зробити висновок, що обвинувачений підтвердив факт зустрічі у обідній час 07.09.2017 року його з потерпілим ОСОБА_17 , з яким у нього виник конфлікт, він погрожував йому, вів у глиб лісу, бачив його автомобіль, який в подальшому перегнав у інше місце, а ключі забрав собі, які потім були вилучені працівниками поліції у господарстві ОСОБА_6 . Крім того, під час проведення вказаної слідчої дії обвинувачений особисто, добровільно показував та вказував на місці події того дня, зокрема, на дрібні деталі, а саме: годинник із циферблатом синього кольору, який був у потерпілого, що свідчить про обізнаність щодо обставин смерті потерпілого, розташування тіла загиблого, що могла знати лише та особа, що вчинила злочин. Відповідно до протоколу огляду трупа (а.п.8т.2) дійсно, на лівій руці, виявлено годинник із металу білого кольору із синім циферблатом.

При проведенні слідчого експерименту застосовувалися технічні засоби фотоапарат, що зазначено в протоколі. Відповідно ілюстрованих таблиць до протоколу слідчого експерименту ОСОБА_6 , показуючи як скоював вбивство, весь час знаходився попереду всіх інших учасників, тому його твердження, що його вели працівники поліції та показували куди йти не відповідають дійсності.

Проте, на думку колегії суддів, останній повідомив причину смерті ОСОБА_17 , який раптово та безпричинно помер сам, таким чином, щоб себе убезпечити від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого про те, що потерпілого він не бачив, конфлікту не було і в день події він ввесь час знаходився в будинку, оскільки такі спростовуються вище зазначеними доказами.

Колегія суддів вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини скоєних злочинів обвинуваченим, його діям дав належну юридичну оцінку, оскільки вони підтверджуються доказами, зібраними у кримінальному провадженні та узгоджуються з ними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування та судового розгляду права обвинуваченого на захист порушені не були, зокрема і щодо проведення обшуку, слідчих експериментів, щодо вирішення клопотань сторони захисту, окрім іншого, про призначення експертизи, оскільки такі дотримано органом досудового розслідування та судом 1 інстанції у порядок, визначений КПК України.

Крім того, захисник обвинуваченого в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що дійсно ОСОБА_6 при його затриманні відмовлявся від послуг захисника. При затриманні обвинуваченого він спілкувався з останнім і той не бажав скористатися послугами захисника, сказавши, що захисник йому не потрібний.

Вже коли обвинуваченому повідомлялася підозра захисник - адвокат ОСОБА_10 був присутній та приймав участь при проведенні слідчого експерименту 12.09.2017 року.

Тому, доводи сторони захисту про порушення прав обвинуваченого на захист, і зокрема при затриманні останнього безпідставні.

Також матеріалами кримінального провадження не встановлено і застосування до нього недозволених методів ведення слідства та підстав для обмовлення ОСОБА_6 працівниками поліції.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №659 від 23.10.2017 року у ОСОБА_6 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється мали місце клінічні ознаки соматогенно-обумовленого психоневротичного розладу особистості, який не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними т. 2 а.п. 188-192).

При наведених вище доказах, висновок суду 1 інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному вбивстві, тобто, умисному протиправному заподіяння смерті ОСОБА_17 ; у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу; у незаконному заволодінні транспортним засобом, належним ОСОБА_17 , відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказах і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.289 КК України. Не визнання вини обвинуваченим, суд 1 інстанції вірно розцінив як захисну версію з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Погоджуючись з таким висновком суду 1 інстанції, колегія суддів вбачає направленість дій ОСОБА_6 виключно на реалізацію прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, виходячи з обраного ним способу та його поведінку після вчинення злочину, при цьому будь-які докази на спростування викладених у обвинуваченні обставин та непричетності ОСОБА_6 до даних злочинів відсутні, а його винуватість у вчиненому доведена поза розумним сумнівом.

Суд 1 інстанції, відповідно до вимог ст. 374 КПК України, навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення як щодо оцінки доказів, так і юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених

кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, є приватним підприємцем, за місцем проживання негативні характеристики відсутні, хворіє на ряд хронічних захворювань і обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкціями інкримінованих статей, із застосуванням положень ст. 70 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4