Справа № 697/1551/19
Провадження № 1-кп/697/157/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Антрацитівського району Луганської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 06.05.2019, близько 03.00 години, перебуваючи в домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, схопив потерпілу ОСОБА_5 двома руками за руки, в області плечей та передпліччя та штовхнув останню, в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, садна лівого плеча в середній третині, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/587 від 28.05.2019 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Позиція обвинуваченого та потерпілої

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та погодився з усіма фактичними обставинами справи, пояснив, що дійсно 06.05.2019, близько 03.00 години у власному будинку, посварившись з ОСОБА_5 схопив її двома руками за руки, в області плечей і передпліччя та сильно штовхнув. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні на суворій мірі покарання не наполягала та у вирішенні вказаного питання поклалася на розсуд суду. Цивільний позов не заявляла.

ІІІ. Оцінка Суду

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 :

- ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

ІV. Призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралася, а тому до вступу вироку в законну силу підлягає обранню у виді особистого зобов`язання.

З цих підстав, керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально- процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1551/19

Головуючий ОСОБА_1