Провадження № 1-кп/520/397/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001290 від 24.05.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тирасполь, Республіка Молдова, громадянина України, молдованина, з середньою освітою, не працювавшого, не одруженого, в м.Одесі без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.12.1994 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 142, ст.44, ч.2. ст.141, ст.42 КК України (в редакції КК України 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-18.05.1999 року Центральним районним судом м. Одеси за ч.2 ст.86, ч.1 ст.222, ст.208, ст.42 КК України (в редакції КК України 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-23.03.2004 року Кілійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-24.07.2009 року Кілійським районним судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки;

-12.09.2011 року Кілійським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі та згідно ст.71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, 01.03.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

Встановив:

23.05.2017 року близько 16 годин у ОСОБА_6 , який знаходився на вул. Академіка Вільямса в м. Одесі, виник злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Приблизно о 16 годин 20 хвилин 23.05.2017 року ОСОБА_6 , побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка рухалась в бік будинку АДРЕСА_2 з жіночою сумкою на плечі. ОСОБА_6 , з метою здійснення нападу з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 , прослідкувавши за потерпілою, зайшов слідом за нею до парадної будинку № 87 по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі, а потім зайшов до ліфтової кабіни вищезазначеного будинку разом з потерпілою, де здійснив напад на ОСОБА_5 , а саме застосував насилля, яке є небезпечним для її життя і здоров`я, наніс потерпілій удари кулаками в область її обличчя, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа без зміщення кісткових уламків, синець носа, які згідно висновку експерта №1726 від 20.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого шляхом ривку заволодів належною потерпілій ОСОБА_5 жіночою сумкою - вартістю 170 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 250 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J510», IMEI НОМЕР_1 , в якому були встановлені 2 сім-карти операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_2 , вартістю 33 гривні, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 гривень, та 063-28-72-168, вартістю 33 гривні, на рахунку якої грошові кошти відсутні.

Згідно висновку експерта №270ТГ від 15.09.2019 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J510» на момент вчинення злочину становить 3500 гривень.

Заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4016 гривень.

Згодом матеріальні збитки потерпілій були відшкодовані шляхом повернення викраденого майна іншими особами.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що факти, викладені по справі визнає, однак не згоден з кваліфікацією його дій.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що приблизно в 16 годин 20 хвилин 23.05.2017 року вона поверталась додому, у неї на плечі була сумка з її особистими речами. Коли вона підійшла до парадної будинку АДРЕСА_2 , за нею у приміщення парадної зайшов обвинувачений ОСОБА_6 , який зайшов разом з нею у кабіну ліфту. Коли двері ліфту зачинились, обвинувачений відразу почав виривати у неї сумку, на що вона почала чинити опір. Тоді обвинувачений почав наносити їй удари, вдарив її кулаком у ніс. Коли вони доїхали до 4 поверху, ліфт зупинився, обвинувачений виштовхнув її з ліфта та продовжував наносити їй удари в обличчя, після чого вирвав у неї з рук сумку та втік. Обвинувачений заволодів її майном, яке знаходилось у сумці, а саме: гроші кошти в сумі 250 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J510» з двома сим картками.

Вона згодна з висновком експерта, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J510» на момент вчинення злочину становить 3500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в момент скоєння нападу на неї спричинив їй тілесні ушкодження, обвинувачений зламаний їй ніс.

В залі судового засідання вона впізнає обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка вчинила на неї напад та спричинила тілесні ушкодження. Вона добре запам`ятала зовнішність обвинуваченого, оскільки бачила його з дуже близької відстані у закритому приміщенні ліфту і парадної.

Викрадений у неї мобільний телефон їй повернули працівники поліції.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що в травні 2017 року він знаходився на ринку «Южний» на роботі у свого друга ОСОБА_8 , який займається продажем та обслуговуванням мобільних телефонів та аксесуарів. До контейнеру прийшов ОСОБА_6 , щоб забрати мобільний телефон з ремонту. Оскільки у нього не було грошей розрахуватись за ремонт телефону, ОСОБА_6 запропонував мобільний телефон «Самсунг» в рахунок оплати за ремонт мобільного телефону. Він вирішив залишити мобільний телефон «Самсунг», який приніс ОСОБА_6 собі для користування, купив у ОСОБА_9 цей телефон, вставив свою сим картку та користувався цим телефоном протягом місяця. Також він запитав у свого друга ОСОБА_8 чи не крадений телефон, який приніс ОСОБА_6 , на що ОСОБА_8 сказав, що знає ОСОБА_6 і телефон не крадений. Через деякий час йому зателефонували поліцейські, які при зустрічі повідомили йому, що мобільний телефон, який він придбав у ОСОБА_6 крадений. Він розповів працівникам поліції де він придбав мобільний телефон, описав зовнішність ОСОБА_6 . Згодом він впізнав ОСОБА_6 по фотознімкам як особу, яка продала мобільний телефон «Самсунг».

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює на ринку «Южний», займається ремонтом та продажем мобільних телефонів. Наприкінці весни 2017 року до нього прийшов ОСОБА_6 ,, з яким він був знайомий раніше та приніс мобільний телефон «Самсунг», сказав, що телефон треба розблокувати. Також ОСОБА_9 пояснив, що у нього немає грошей, тому запропонував забрати цей телефон, а йому віддати різницю у вартості. Він погодився, потім прийшов його товариш ОСОБА_11 та забрав телефон собі у користування. В його присутності його товаришу ОСОБА_11 телефонували працівники поліції, які пояснили, що мобільний телефон «Самсунг» належить жінці, яку пограбували.

Судом досліджені письмові докази, які доводять вину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину:

-Витягом з ЄРДР від 24.05.2017 року;

-Протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 від 23.05.2019 року про вчинене кримінальне правопорушення, з якого вбачається, що потерпіла звернулась до поліції із заявою, в якій повідомила обставини вчинення відносно неї злочину із застосуванням насильства;

-Протоколом огляду місця події від 23.05.2017 року з фото таблицями, з якого вбачається, що слідчим в присутності понятих та спеціаліста-кінолога за участю потерпілої здійснений огляд місця події, в ході якого виявлені плями бурого кольору на підлозі та вилучено матерчата кепка чорного кольору;

-Актом застосування службової собаки від 23.05.2017 року;

-Протоколом огляду предмету від 14.06.2017 року - мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J510», добровільно виданого ОСОБА_7 з фототаблицями;

-Постановою про залучення до кримінального провадження речових доказів від 14.06.2017 року: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J510»;

-Зберігальною розпискою потерпілої про отримання викраденого майна на зберігання;

Згідно висновку експерта №270ТГ від 15.09.2019 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J510» на момент вчинення злочину становить 3500 гривень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.06.2017 року з фототаблицями, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 в присутності понятих серед чотирьох осіб впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка скоїла відносно неї злочин та заволоділа її майном.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 в присутності понятих впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 23.05.2017 року приніс на ремонт мобільний телефон «Самсунг»;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 в присутності понятих впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 23.05.2017 року приніс на ремонт мобільний телефон «Самсунг»;

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що 03.07.2017 року ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді від 26.06.2017 року;

Згідно висновку експерта №1726 від 20.07.2017 року виявлені у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа без зміщення кісткових уламків, синець носа, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Доводи обвинуваченого про те, що він не згоден з кваліфікацією його дій відносно потерпілої судом ретельно перевірені. Суд вважає, що такі доводи повністю не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані показами потерпілої та дослідженими судом доказами, з яких судом встановлено, що дії обвинуваченого відносно потерпілої в приміщенні ліфту почались відразу із спроби обвинуваченого вирвати у неї сумку, через що потерпіла почала чинити опір. Саме через те, що потерпіла почала чинити опір, обвинувачений продовжив свої протиправні умисні дій відносно потерпілої, а саме, по ходу руху ліфту продовжив наносити їй удари з метою заволодіти її майном. Після чого, коли ліфт зупинився на 4-му поверсі, обвинувачений виштовхнув потерпілу з ліфта, продовжував потерпілій наносити удари, після чого вирвав у неї з рук сумку, тобто здійснив напад, застосував до потерпілої насильство з метою заволодіння її майном.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає відсутність матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином. Також суд враховує, що обвинувачений фактично визнав свою вину у скоєнні злочину, однак не згоден з кваліфікацією його дій.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, що на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не значиться, що згідно медичної довідки хворіє тяжким захворюванням, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений повторно скоїв умисний злочин, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 статті 187 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений у п.106 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року, яким визначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 03.07.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього його майна в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізолятора до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 03.07.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 03.07.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Речові докази, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1