Справа № 629/534/18
Провадження № 1-кп/629/79/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002472 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тихопілля, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.10.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 30.03.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

10 листопада 2017 року близько 17:00 години ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в підвальному приміщенні під`їзду № 1 в будинку № 2-А на мікр. 9 в м. Лозова, Харківської області, помітив, що поблизу нього на трубі спить раніше йому незнайомий ОСОБА_5 , з кишені куртки якого випав мобільний телефон марки «Samsung» «Galaxy GT-S6102 Black», на що ОСОБА_5 не звертав уваги. Після чого у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung» «Galaxy GT-S6102 Black», який лежав на підлозі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» «Galaxy GT-S6102 Black», який належить ОСОБА_5 .

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця події втік та викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ при МВС України № 5738 від 21.12.2017 року, потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 465 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 10.11.2017 року він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 , з яким за спільною домовленістю пішли до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 розпивати спиртні напої, випив майже 300 мл. Через час до них в підвал прийшов їх спільний знайомий на ім`я ОСОБА_8 , який також перебував у нетверезому стані. У нього при собі був мобільний телефон, який він поклав до себе в кишеню та ліг спати на трубах. Доки ОСОБА_8 спав, мобільний телефон декілька разів падав на підлогу. Вони підіймали його та клали біля ОСОБА_8 . Коли телефон впав востаннє він його підняв, але до кишені ОСОБА_8 не поклав, а пішов з ним з підвалу і вирішив його продати. Біля магазина «Роксолана» він зустрів знайомого ОСОБА_9 , якому продав телефон за 100 гривень, на виручені гроші купив продукти харчування.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим його винуватість в інкримінованому йому правопорушенні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, перевірених і досліджених судом, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 10.11.2017 року він домовився про зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_7 , щоб той відремонтував його телефон. Вони повинні були зустрітися в підвальному приміщенні буд. 2 на 9 мікрорайоні в м. Лозова, де ОСОБА_7 розпивав спиртні напої з ОСОБА_10 , який йому малознайомий. Він прийшов, доки чекав вони допили горілку, та заснув на трубах в цьому підвалі. Потім проснувся, але в підвалі нікого не було, як не було і його мобільного телефону «Самсунг». Мобільний телефон до цього лежав в кишені, яка застібається на блискавку. Він викликав працівників поліції, написав заяву про викрадення телефону;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 10.11.2017 року в вечірній час він знаходився біля магазину «Роксолана» на 4 мікрорайоні в м. Лозова. До нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_12 , якого він знає біля восьми років. Останній запропонував купити у нього мобільний телефон за 300 грн., пояснив, що це його особистий телефон, а продає його тому, що терміново потрібні гроші. На той час у нього було тільки 100 грн. і він запропонував ОСОБА_12 купити телефон за 100 грн., на що останній погодився. В подальшому він користувався даним телефоном особисто, а 11.11.2017 року добровільно видав його працівникам поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 10.11.2017 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_14 і вони вирішили піти до підвалу будинку АДРЕСА_2 , де проживав його іншій знайомий ОСОБА_15 . По дорозі вони купили продукти та горілку. Спочатку були самі, потім прийшов ОСОБА_16 . Він з ними горілку не пив, тому що був вже п`яний, відразу ліг на трубах спати. У нього був мобільний телефон, який за час, доки Коляда спав, неодноразово падав на підлогу, а вони його телефон підіймали. Хто останній підіймав телефон не пам`ятає. Потім вони пішли. Пізніше з чужого номеру телефону подзвонив ОСОБА_16 і розповів, що у нього викрали телефон. Через пару днів він знов подзвонив і повідомив, що його телефон викрав «Чечен», це кличка ОСОБА_10 , та що телефон йому повернули;

- явкою з повинною ОСОБА_3 від 30.11.2017 року, де він зізнається в тому, що 10.11.2017 року, знаходячись в підвалі будинку № 2 на 9 мікрорайоні в м. Лозова шляхом вільного доступу скоїв крадіжку мобільного телефону Самсунг, який в подальшому продав за 100 грн., а гроші витратив на особисті потреби;
- заявою ОСОБА_11 про добровільну видачу, в якій зазначено, що він добровільно видав мобільний телефон Самсунг GT S6102, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 ;
- висновком експерта № 5738 від 21.12.2017 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy» моделі «Galaxy GT-S6102 Black» станом на 10.11.2017 року складає 465,00 гривень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 добровільно на місці показав та пояснив, що вхід до підвального приміщення в 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 вільний. Він зайшов в під`їзд, спустився по сходинкам, пройшов в приміщення підвалу, показав, де саме він викрав мобільний телефон. Пояснив, що на трубі опалення спав потерпілий ОСОБА_16 , у якого кілька разів з карману випадав телефон, який він потім викрав та продав біля магазину «Роксалана» за 100 гривень своєму знайомому ОСОБА_17 ;
- фототаблицею до протоколу слідчого експерименту від 05.01.2018 року за участю ОСОБА_3 .
Всі докази, дослідженні в судовому засіданні, суд вважає належними та допустимими, оскільки при їх отриманні судом не встановлено істотного порушення прав та свобод обвинуваченого, гарантованих Конституцією та законами України, вони містять інформацію щодо доказування вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення та обґрунтовують належність конкретного доказу для підтвердження вини обвинуваченого, стосуються його безпосередньої участі у вказаних подіях, тому суд бере їх за основу при ухваленні обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_3 .

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, має неповну середню освіту, не одружений, не працює, інвалід ІІІ групи, не військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується формально, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше перебував з 2006 року з приводу вживання алкоголю із шкідливими наслідками, знятий з обліку в 2010 році. Перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 48 від 18.01.2018 року ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення/обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. У разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавлення волі, доцільним застосування наступних заходів: контроль за поведінкою за місцем проживання особи, застосування соціально-виховних заходів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 81 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2017 року, за яким його притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився 22.03.2018 року.
Тому суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_18 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2017 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 05 липня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 0005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5738 від 21.12.2017 року в розмірі 296 гривень 61 копійка.

Речовий доказ по справі:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі: GT-S6102 (SEK), чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 та переданий йому на відповідальне зберігання під розпису - залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1