Справа № 461/6861/16-к
Провадження № 1-в/461/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

інспектора Галицького районного сектору питань пробації - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові подання інспектора Галицького районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Інспектор Галицького районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засуджений:

-18.08.2011 року Личаківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт

-24.04.2014 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 186 , ч. 2 ст. 69 КК України до 1 місяця позбавлення волі.

Крім цього, ОСОБА_8 перебуває на обліку в Галицькому РС з питань пробації, засуджений 17.02.2017 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.06.2017 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного суду України від 22.02.2018 року ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15.06.2017 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.07.2018 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року змінено, а саме виключено з мотивувальної частини вироку вказівку на кваліфікуючу ознаку «вчинення злочину повторно», в решті вирок залишено без змін. 25.06.2018 року до Галицького РС з питань пробації надійшли розпорядження та копія вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено з ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Просить застосувати покарання за наявністю кількох вироків в порядку ст. 70 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання, оскільки вважає, що це питання зачіпає суть призначеного покарання. При цьому прокурор посилався на п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.90 р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», в якому зазначено наступне: «Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частинікваліфікації злочинів, призначення покарання…»

Інспектор Галицького районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення подання про застосування покарання за наявності кількох вироків посилаючись на його необґрунтованість, оскільки на цей час сплинув іспитового строк, призначений ОСОБА_8 вищезазначеними вироками.

Засуджений в судовому засіданні підтримав надані захисником пояснення.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, засудженого, інспектора Галицького районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 вивчивши подання, матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.06.2017 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року залишено без змін.

Тобто, станом на 15.06.2017 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року набрав законної сили.

В подальшому, постановою Верховного суду України від 22.02.2018 року ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15.06.2017 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.07.2018 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року змінено, а саме виключено з мотивувальної частини вироку вказівку на кваліфікуючу ознаку «вчинення злочину повторно», в решті вирок залишено без змін.

14.05.2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 був засуджений за вчинення 21 вересня 2017 року (після постановлення попереднього вироку Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року) злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Застосовано до засудженого ОСОБА_8 статтю 75 КК України, він звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік. У відповідності до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покладено на засудженого ОСОБА_8 відповідні обов`язки. Іспитовий строк засудженому ОСОБА_8 визначено рахувати з часу оголошення вироку - з 14 травня 2018 року.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків (п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено судом, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_8 вчинив 21.09.2017 року, тобто після постановлення щодо нього вироку Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року і в період виконання цього вироку, який був призначений з іспитовим строком на 2 роки. Відтак, при застосуванні остаточного покарання суд застосовує саме ч. 1 ст. 71 КК України, та призначає його за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2017 року, покарання за вироком Шевченківського районного суду від 14.05.2018 року.

Суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, в яких прокурор посилався на п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.90 р. Суд при винесенні ухвали враховує, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків (п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України). Діючий КПК України набрав чинності 19.11.2012 р. Тоді як вищезазначена постанова пленуму Верховного Суду України прийнята на підставі раніше діючого КПК України, який не передбачав, в тому числі в ст.411 КПК України, можливості вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як це передбачено в п. 11 ч. 1 ст. 537 діючого на цей час КПК України.

Також суд не погоджується з доводами захисника, який заперечив проти задоволення подання про застосування покарання за наявності кількох вироків посилаючись на його необґрунтованість через сплив іспитового строку, призначеного ОСОБА_8 вищезазначеними вироками. При цьому суд також враховує, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків (п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України). На думку суду, на вирішення цього питання не впливає сплив призначеного вироком іспитового строку на момент розгляду питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

При застосуванні остаточного покарання за різними вироками, суд враховує, що ОСОБА_8 до вчинення даних злочинів був неодноразово судимий, враховує спосіб і характер злочинних посягань, за які був засуджений. Також суд враховує, що він вчинив повторність однорідних злочинів.

У зв`язку з визначенням остаточного покарання по двом вирокам, суд вважає за необхідне вирішити питання застосування ч. 2 ст. 72 КК України та визначити періоди попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , які необхідно зарахувати до строку покарання, та спосіб такого зарахування.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_8 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення період з 12.10.2016 року ( з дати обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню, за результом розгляду якого Галицьким районним судом м. Львова 17.02.2017 р. постановлено вирок) по 17.10.2016 року включно ( по дату звільнення із ІТТ №5 ГУ НП у Львівській області у зв`язку із внесенням застави) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 71 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання інспектора Галицького районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2017 року покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2018 року, у виді 4 років і 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зарахувати у строк остаточного покарання строк попереднього ув`язнення з 12.10.2016 року по 17.10.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 7 днів після її проголошення, а засудженим , який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1