Справа № 738/1731/19
№ провадження 1-кп/738/149/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000447, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, громадянство України, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого за вироками: Сосницького районного суду Чернігівської області від 30 листопада 1983 року за частиною 1 статті 140, статтями 81, 42 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі; Менського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 1987 року за частиною 3 статті 140, частиною 3 статті 222, статтею 42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Менського районного суду Чернігівської області від 10 січня 1996 року за частиною 2 статті 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Менського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 1998 року за частиною 1 статті 101 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі; Менського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2003 року за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, статтею 70 КК України до 5 років позбавлення волі; Менського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2009 року за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі; Менського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2013 року за частиною 1 статті 122 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі; Апеляційного суду Чернігівської області від 28 вересня 2017 року за частиною 2 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підстав пункту в.) статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурорівОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілихОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисникаОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинив злочин при наступних обставинах.

09 вересня 2019 року, близько 17 години, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння грошовими коштами, застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні удару по обличчю ОСОБА_6 , умисно, повторно, проти волі ОСОБА_6 , а також проти волі ОСОБА_7 , який у цей час також перебував у будинку, вчинив відкрите викрадення чужого майна, заволодівши грошовими коштами в сумі 800,00 грн, які перебували у володінні ОСОБА_6 та належали ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 злочину.
Показання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням не визнав, заперечував правову кваліфікацію своїх дій за частиною 2 статті 186 КК України та показав, що з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайомий, з ОСОБА_9 були дружні відносини, раніше, протягом семи місяців проживав у будинку Полещука. 09 вересня 2019 року разом із знайомим ОСОБА_11 вживали алкогольні напої. Біля автовокзалу у місті Мена зустріли ОСОБА_10 , який сказав: «У мене грошей немає, бо брат ОСОБА_9 не віддає гроші», на що він ( ОСОБА_12 ) відповів: «Зараз розберемось». Усі разом: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 пішли до будинку ОСОБА_9 . Коли зайшли у будинок, він ( ОСОБА_12 ) сказав ОСОБА_9 : «Віддай гроші», Полещук відмовив. Наніс один удар Полещуку в обличчя, після чого ОСОБА_9 пішов у кімнату, взяв гроші, передав ці гроші ОСОБА_10 , а останній передав ці гроші йому ( ОСОБА_12 ).

Показання потерпілих.
Потерпілий ОСОБА_7 під час судового розгляду показав, що проживає у будинку ОСОБА_9 , який є його двоюрідним братом, отримує пенсію у розмірі 2500 грн, гроші на зберігання віддає брату, щоб запобігти витрачанню грошей на алкогольні напої. 09 вересня 2019 року біля автовокзалу у місті Мена зустрів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Гільдєєва раніше знав, а з ОСОБА_11 не був знайомим. ОСОБА_12 спитав чи є у нього гроші, на що відповів, що грошей немає, бо пенсію віддає брату. Разом із ОСОБА_12 та невідомим йому ( ОСОБА_13 ) чоловіком пішли до будинку ОСОБА_9 . Коли зайшли у будинок, то ОСОБА_12 почав вимагати у Полещука віддати гроші. Полещук відмовив ОСОБА_12 віддати гроші, тому ОСОБА_12 рукою ударив ОСОБА_9 в обличчя. Кількість нанесених ударів ОСОБА_10 не пам`ятає. ОСОБА_11 заступився за Полещука. Після цього ОСОБА_9 пішов у кімнату, взяв гроші та передав йому ( ОСОБА_10 ), а він ОСОБА_10 передав ці гроші ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_12 вимагав у Полещука гроші, то згоди на передачу грошей не давав. Після того, як ОСОБА_12 ударив ОСОБА_9 , злякавшись, сказав ОСОБА_9 , щоб той віддав гроші. ОСОБА_12 забрав гроші 800 грн, з яких залишив йому ОСОБА_13 100 грн та разом із ОСОБА_11 вийшли з будинку.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду показав, що знайомий з обвинуваченим, який раніше проживав у нього у будинку, ОСОБА_7 його двоюрідний брат, який проживає у нього у будинку, бо власного не має, ОСОБА_10 є особою з інвалідністю, тому віддає йому на зберігання свої гроші, щоб не витратити їх на алкогольні напої. 09 вересня 2019 року у нього ( ОСОБА_9 ) були на зберіганні 800 грн, які належали ОСОБА_10 . 09 вересня 2019 року перебував у своєму будинку з Підрізом. У будинок зайшли ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 . ОСОБА_12 сказав: «Давай гроші ОСОБА_13 ». Відмовився віддати гроші ОСОБА_12 . Потім ОСОБА_12 наніс йому один удар в обличчя. Брат ОСОБА_10 злякався, вибіг з будинку, потім повернувся і сказав: «Віддай гроші». Гроші були заховані у кімнаті під половиком. Пішов узяв гроші 800 грн. ОСОБА_12 перерахував гроші і забрав, коли ОСОБА_11 зробив зауваження, то залишив з тих грошей ОСОБА_10 100 грн. Коли ОСОБА_12 вийшов з будинку, то зателефонував до поліції. Обвинуваченого не вибачив.

Показання свідків.
Свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_6 дружні стосунки, з потерпілим ОСОБА_7 раніше знайомим не був. 09 вересня 2019 року разом з ОСОБА_12 вживали алкогольні напої, гроші закінчились. Біля автовокзалу зустріли ОСОБА_10 , у якого ОСОБА_12 спитав, чи є гроші. У ОСОБА_10 були 12 грн, які ОСОБА_12 забрав. ОСОБА_10 сказав, що гроші є у брата ОСОБА_9 . Пішли до будинку ОСОБА_9 . Коли зайшли у будинок, то ОСОБА_12 сказав ОСОБА_9 : «Давай гроші», ОСОБА_12 наніс в обличчя Полещук два удари, від чого у ОСОБА_9 йшла кров. ОСОБА_12 кричав: «Віддай гроші». Полещук пішов свою кімнату, виніс гроші і передав їх ОСОБА_12 . ОСОБА_12 перерахував гроші було 800 грн. Зробив зауваження ОСОБА_12 , щоб той залишив гроші потерпілим на хліб. ОСОБА_12 дав ОСОБА_10 100 грн. Після цього він ( ОСОБА_11 ) з ОСОБА_12 вийшли з будинку. Гроші витратили на таксі, алкогольні напої, продукти харчування.

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
У протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10 вересня 2019 року зафіксовано заяву ОСОБА_6 про те, що 09 вересня 2019 року близько 17 години ОСОБА_15 , перебував у будинку по АДРЕСА_2 , заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_6 та відкрито заволодів грошовими коштами, які належали ОСОБА_7 у сумі 800 грн. (арк. с. 87).

У протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10 вересня 2019 року зафіксовано заяву ОСОБА_7 про те, що 09 вересня 2019 року близько 17 години ОСОБА_15 , перебував у будинку по АДРЕСА_2 , заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_6 та відкрито заволодів грошовими коштами, які належали ОСОБА_7 у сумі 800 грн. (арк. с. 88).

Відомості стосовно надходження заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 186 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року (арк. с. 82).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до слідчого Менського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявами про залучення до провадження як потерпілого (арк. с. 95, 96).

У Протоколі огляду місця події від 10 вересня 2019 року вказано про здійснення огляду будинку за місцем проживання ОСОБА_6 - у будинку АДРЕСА_2 , встановлене місцезнаходження грошей до їх викрадення (арк. с. 90-94).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2019 року вказано про проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 . Під час судового розгляду справи був відтворений відеофайл із записом вказаної слідчої дії, що міститься на флешносії, доданому до протоколу, на якому зафіксовано, що ОСОБА_7 розповідає про обставини вчинення ОСОБА_2 грабежу, а саме потерпілий ОСОБА_7 розповів, що 09 вересня 2019 року перебував з Полещуком та Підрізом у будинку, вживали алкогольні напої. У будинок зайшли ОСОБА_12 та чоловік, якого він не знає. ОСОБА_12 вимагав у Полещука гроші та ударив ОСОБА_9 . Він ( ОСОБА_10 ) злякався, вийшов з будинку та заховався у дворі. Коли повернувся у будинок ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_12 забрав гроші (арк. с. 97-98).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2019 року вказано про проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 . Під час судового розгляду справи був відтворений відеофайл із записом вказаної слідчої дії, що міститься на флешносії, доданому до протоколу, на якому зафіксовано, що ОСОБА_6 розповідає про обставини вчинення ОСОБА_2 грабежу, а саме потерпілий ОСОБА_6 розповів, що 09 вересня 2019 року перебував з ОСОБА_10 та Підрізом у будинку, вживали алкогольні напої. У будинок зайшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . ОСОБА_12 висловив вимогу: «Дай гроші», на що відмовив. ОСОБА_12 декілька разів ударив його в обличчя. Після цього віддав ОСОБА_12 гроші у сумі 800 грн, які належали ОСОБА_10 (арк. с. 99-100).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2019 року вказано про проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 . Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, що міститься на флешносії, доданому до протоколу, на якому зафіксовано, що ОСОБА_14 розповідає про обставини вчинення ОСОБА_2 грабежу, а саме: 09 вересня 2019 року біля автовокзалу він та ОСОБА_12 зустріли ОСОБА_10 , у якого ОСОБА_12 спитав, чиє у нього гроші. ОСОБА_10 сказав, що грошей немаю, бо гроші віддаю брату ОСОБА_9 . Прийшли додому до ОСОБА_9 щоб забрати гроші. Гільдєєв ударив ОСОБА_9 три рази. Полещук віддав 800 грн. З цих грошей ОСОБА_12 віддав ОСОБА_10 100 грн. (арк. с. 101-102).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2019 року вказано про проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 . Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайл із записом вказаної слідчої дії, що міститься на флешносії, доданому до протоколу, на якому зафіксовано, що ОСОБА_16 розповідає про обставини вчинення ОСОБА_2 грабежу, а саме: 09 вересня 2019 року перебував з ОСОБА_9 у будинку, вживали алкогольні напої. У будинок зайшли ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Підріз ОСОБА_17 заховався у кімнаті будинку і бачив, як ОСОБА_12 наносив ОСОБА_9 удари в голову та казав: «Дай гроші», ОСОБА_18 відмовив, сказав, що це гроші ОСОБА_10 . Полещук пішов у кімнату, взяв гроші і віддав ОСОБА_12 . ОСОБА_12 перерахував гроші було 800 грн, вийшов з будинку (арк. с. 103-104).

Наявність легких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 підтверджено Висновком експерта № 113 від 12 вересня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця лівої параорбітальної ділянки, що міг утворитись 09 вересня 2019 року від дії тупих предметів, для утворення якого достатньо однократного травматичного впливу тупого предмету (арк. с 110-112).

Мотиви неврахування судом доводів сторони захисту щодо визнання недопустимими окремих доказів, наданих стороною обвинувачення та щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 ОСОБА_8 у судових дебатах вказувала на необхідність визнати недопустимими Протоколи проведення слідчого експерименту з участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , оскільки показання потерпілих під час слідчих експериментів відрізняються від показань, наданих потерпілими під час судового розгляду. Зазначала, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України не доведена, оскільки ОСОБА_2 хотів позичити гроші у ОСОБА_7 і той не заперечував щодо того, щоб ОСОБА_2 забрав гроші у ОСОБА_6 .. Дії ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за статтею 125 КК України.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недопустимими Протоколів проведення слідчих експериментів від 10 вересня 2019 року з участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , оскільки відповідно до положень статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, до участі в слідчому експерименті можуть бути залучений, зокрема, потерпілий, про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

Протоколи слідчих експериментів з участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від 10 вересня 2019 року відповідають вимогам статті 240 КПК України, є належними та допустимими доказами, згідно з положеннями статей 85, 86 КПК України, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у судовому засіданні не зазначали про порушення їх прав та свобод під час проведення слідчих експериментів, захисник не вказував на отримання стороною обвинувачення цих доказів з порушенням порядку, встановленого у КПК України.

Разом з цим суд погоджується з посиланням сторони захисту на те, що відомості, які зафіксовані у Протоколах слідчого експерименту із потерпілими не у повній мірі узгоджуються з показаннями потерпілих наданими під час судового розгляду, зокрема, стосовно перебування потерпілого ОСОБА_7 у будинку під час грабежу. За таких обставин, суд згідно з положеннями частини 4 статті 95 КПК України, враховує показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які були надані під час судового розгляду.

Стороною захисту не надано доказів, щодо домовленостей між ОСОБА_2 і ОСОБА_7 щодо передачі ОСОБА_7 у позику ОСОБА_2 грошових коштів, під час судового розгляду ні потерпілі, ні свідок ОСОБА_14 не підтвердили таку обставину. Натомість під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 не зазначав про намір позичити у ОСОБА_7 грошові кошти, вказував, що до будинку ОСОБА_6 прийшов щоб взяти гроші, не заперечував, що заподіяв один удар ОСОБА_6 після того, як той відмовив передати гроші та не заперечував, що після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 фактично отримав грошові кошти.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів сторона захисту стосовно кваліфікації дій ОСОБА_2 як за частиною 1 статті 125 КК України так і за частиною 2 статті 125 КК України.

Під час судового розгляду на підставі показань потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , показань свідка ОСОБА_14 , які були допитані безпосередньо судом, показання яких узгоджуються з обставинами, зазначеними у протоколі слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_16 , а також на підставі висновку експерта щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку, де проживали потерпілі з метою заволодіти грошовими коштами, де, застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , умисно, проти волі потерпілих, вчинив відкрите викрадення грошових коштів у сумі 800,00 грн.

У ОСОБА_2 наявні непогашені судимості за раніше вчинені злочини, передбачені частиною 1 статті 140, частиною 3 статті 140, частиною 2 статті 140 КК України 1960 року; частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, тому у його діях наявна така кваліфікуюча ознака як повторність.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 відсутні.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_2 є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_2 , маючи судимість за умисний злочин за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 1998 року, згідно з яким його засуджено за частиною 1 статті 101 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, вчинив новий умисний злочин, передбачений частиною 2 статті 186 КК України.

Мотиви призначення покарання .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 є особою, яка раніше неодноразово була засудження за вчинення умисних злочинів; вчинив умисний тяжкий злочин; з середньою освітою; неодружений; не працює; на обліках у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується як такий, що на утриманні має малолітню дитину та схильний до вживання алкогольних напоїв; згідно з досудовою доповіддю від 05 листопада 2019 року, підготовленою Менським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, надано висновок про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства та окремих осіб (арк. с. 71-74, 118-137).

Враховуючи особу винного, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частини 2 статті 186 КК України.

Підстави для звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання відсутні.

Мотиви ухвалення рішення про залік досудового тримання під вартою.
Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_2 затримано 10 вересня 2019 року о 12 годині 20 хвилин (арк. с. 138-139).

Відповідно до ухвали слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 27 грудня 2019 року (арк. с. 36-40, 51-54, 138-141).

Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання, тобто з 10 вересня 2019 року (арк. с. 138-141).

Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення, щодо вирішення цивільного позову та речових доказів.
Процесуальні витрати, речові докази у даному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений, заходи забезпечення, крім запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання з 10 вересня 2019 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1