Номер провадження: 11-сс/813/1720/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000182 внесеного до ЄРДР 27.02.2018 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.12.2019 року, з відповідним визначеним слідчим суддею розміром застави у вигляді 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на пропорційний тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправного діяння, його тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків

Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі, захисник вважає, що ухвала безпідставна, оскільки у матеріалах клопотання відсутні докази того, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Захисник також звертає увагу на те, що слідчим суддею не було приділено уваги доказам, які свідчать про те, що заявлені ризики відсутні, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Разом з цим, захисник наголошує, що слідчий суддя взагалі не обґрунтував неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги захисник просив скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який альтеративний запобіжний захід у вигляді застави у значно меншому розмірі.

Учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явились, захисник ОСОБА_7 та прокурор звернулись до суду із заявами про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Апеляційний суд приймає до уваги положення ст.. 422 КПК України щодо скорочених строків розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, а також заяви прокурора та захисника підозрюваного, у зв`язку із чим вважає можливим розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності учасників судового розгляду та згідно з положеннями ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового розгляду.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частина 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.
Обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_6 його захисником в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України при обставинах, викладених у клопотанні слідчого.
Злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до дести років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований на території м. Одеси, а також врахував характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим.
Також апеляційний суд вважає слушними доводи сторони обвинувачення відносно існування ризику незаконного впливу на свідків і потерпілого, з метою зміни їх показань та уникнення кримінальної відповідальності, так як підозрюваному відомі їх анкетні дані.
Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, а також велику кількість епізодів злочинної діяльності , що свідчить про існування ризику вчинення іншого злочину.
Таким чином, на думку апеляційного суду, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення злочину, вмотивовано дійшов до висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання, врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, що продовження строку тримання під вартою є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.
Доводи сторони захисту відносно наявності у підозрюваного соціальних зв`язків апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність соціальних зв`язків не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
Також слідчий суддя вірно визначив підозрюваному ОСОБА_6 заставу як альтернативний запобіжний захід в розміри, здатному забезпечити належну процесуальну поведiнку пiдозрюваного, з урахуванням iнкримiнованого йому злочину та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи, на те, що ОСОБА_6 підозрюєтъся у скоєнні злочину, який передбачає отримання матеріальної вигоди за незаконний збут психотропних речовин, а тому твердження сторони захисту про встановлення слiдчим суддею завiдомо непомiрного розмiру застави, на думку апеляцiйного суду є необґрунтованими.

Крiм того, апеляційний суд вважає за необхiдне зазначити, що саме такий розмiр є вiдповiдним i достатнiм у даному кримiнальному провадженнi, оскiльки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмiр застави повинен визначатися тим ступенем довiри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнiм стримуючим засобом, щоб вiдбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню iстини у кримiнальному провадженнi. Згiдно ухвали, слiдчий суддя врахував данi про особу пiдозрюваного, конкретнi обставини кримiнального провадження, тяжкiсть злочину у вчиненнi якого ОСОБА_6 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмiр застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні № 0000182 внесеного до ЄРДР 27.02.2018 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4