ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5832/19 Номер провадження 11-сс/814/772/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
представника ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою директора Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 27 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001088 від 04.05.2018, за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що під час досудового розслідування слідчим установлено, що ОСОБА_9 та інші особи, хоча і порушили формальні правила набуття статусу безробітного, вони на момент реєстрації вважали себе такими, що не мають постійного заробітку і не мали наміру шляхом обману або зловживання довірою заволодіти чужим майном.

Відсутність в діях особи умислу тягне за собою відсутність в її діях складу кримінального правопорушення.

Встановивши відсутність у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, слідчий правомірно закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначив, що з доданих до матеріалів скарги доказів фактично вбачається наявність між заявником та ОСОБА_9 цивільно-правових відносин щодо наявності або відсутності підстав для повернення ОСОБА_9 одержаної нею допомоги по безробіттю.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі директор Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою скаргу на постанову про закриття кримінального провадження Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії від 18.10.2019 задовольнити в повному обсязі скасувати постанову старшого слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 27.11.2018 по кримінальному провадженню від 04.05.2018 № 0001088 щодо ОСОБА_9 .

Посилається на те, що встановивши обставини по справі, слідчий при прийнятті рішення припустився помилки щодо кримінально-правової оцінки дій або бездіяльності особи, не вдався до аналізу ознак складу злочину, зокрема її суб`єктивної сторони. Слідчим не було з`ясовано, на що був спрямований умисел ОСОБА_9 , яка перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, отримуючи матеріальне забезпечення на випадок безробіття, не надала відомості спеціалісту Філії про укладення нею договору цивільно-правового характеру. Слідчий обмежився формальною констатацією факту відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у діях ОСОБА_9 .

Вважає, що висновок слідчого судді не узгоджується з матеріалами кримінального провадження, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Слідчий вважав проведення досудового слідства у даному кримінальному провадженні безперспективним.

Мотиви суду.
Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і що до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно приписів статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді не в повній мірі відповідає зазначеним приписам щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості і є помилковим.

Із змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів, постанова слідчого відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 27 листопада 2018 року в цілому ґрунтується на висновку, з чим погодився і слідчий суддя, що правовідносини, що виникли і існують між сторонами являють собою суто цивільно-правові і не охоплюються положеннями Кримінального законодавства.

Колегія суддів вважає, що таке процесуальне рішення слідчого, з яким погодився і слідчий суддя, не відповідає положенням ст.ст. 94, 110 КПК України.

Так слідчим було встановлено фактичні обставини по справі за якими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості та зареєструвалася як безробітна. При цьому вона отримувала допомогу по безробіттю. Після проведення перевірки фахівцями Полтавської міської філії Полтавського обласного центру зайнятості встановлено, що ОСОБА_9 надала неправдиві відомості про відсутність у неї заробітку.

27 листопада 2018 року постановою слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0001088 від 04.05.2018 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з мотивів, що ОСОБА_9 хоча і порушила формальні правила набуття статусу безробітного, вона на момент реєстрації вважала себе такою, що не має постійного заробітку і не мала наміру шляхом обману або зловживання довірою заволодіти чужим майном.

Таким чином, слідчий дійшов висновку, що у діях вказаної особи відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Із постанови слідчого є очевидним, що фактичні обставини по справі встановлені ним не у повному обсязі, окрім того слідчий припустився помилки при прийнятті рішення щодо кримінально-правової оцінки дій або бездіяльності особи. На вказані обставини не звернув уваги і слідчий суддя перевіряючи законність рішення слідчого за скаргою центру зайнятості.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді та постанову слідчого колегія суддів звертає увагу на таке.

Кваліфікація злочину це встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого суспільно небезпечного діяння (бездіяльності) і ознаками складу злочину, закріпленого кримінально-правовою нормою.

Кваліфікація проходить ряд етапів: встановлення фактичних обставин справи, які полягають в аналізі об`єктивних і суб`єктивних ознак вчиненого суспільно небезпечного діяння (є скоєне злочином або проступком; до якої групи злочинів належить це діяння, які його видові та кваліфікуючі ознаки, яка є інформація про особу, що її вчинила, і т.д.); пошук і встановлення кримінально-правової норми, яка передбачає ознаки складу вчиненого суспільно небезпечного діяння (статті особливої частини, що встановлює відповідальність за передбачуване зазіхання). Встановлення тотожності ознак вчиненого суспільно небезпечного діяння ознаками певного складу злочину, передбаченого знайденої кримінально-правовою нормою; закріплення рішення про дану тотожність у відповідному кримінально-процесуальному документі (вироку, ухвалі, постанові).

Отже, слідчий встановлюючи фактичні обставини по справі, мав би проаналізувати об`єктивну та суб`єктивну сторони діяння яке ставилось за вину ОСОБА_9 на тотожність відповідній кримінально-правовій нормі.

Відповідно до ст. 2 КК та ст. 2 КПК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона це сукупність зовнішніх ознак вчиненого злочину: діяння (дія або бездіяльність), суспільно небезпечні наслідки (певна шкода об`єкту), причинний зв`язок, спосіб, засоби, місце, час, обстановка вчинення злочину.

Зі змісту постанови слідчого вбачається, що останній не встановив фактичні обставини в тому обсязі, як вимагає законодавець. Постанова не містить вказівки на час і місце вчиненого діяння, не розкрито у який спосіб ОСОБА_9 не повідомила про наявність у неї цивільно-правових оплачуваних договорів, відсутній розмір шкоди, про наявність якого заявляв представник Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості. Вказане залишилося поза увагою слідчого судді.

Окрім того, за нормативним визначенням субєктивна сторона злочину передбаченого ст. 190 КК України характеризується прямим умислом, корисливим мотивом і метою заволодіння чужим майном.

Водночас слідчий жодним чином не вдався до аналізу ознак складу злочину субєктивної сторони. Ним не було з`ясовано на що ж був спрямований умисел ОСОБА_9 , яка звертаючись до центру зайнятості, отримуючи виплати по безробіттю, не надала відомості до центру про укладення нею цивільно-правової угоди. В даному випадку слідчий обмежився лише формальною констатацією факту існування цивільно-правових відносин.

Слід зазначити, що з матеріалів кримінального провадження №0001088 від 04.05.2018 вбачається, що ОСОБА_9 слідчим не допитувалася, не були встановлені свідки та не проведено їхнього допиту із аналізом показань останніх та співставленні таких показань з іншими доказами, відсутні будь-які докази як на спростування заяви представника Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості, так і на підтвердження висновків слідчого, відсутні посилання на докази та відомості здобуті під час досудового розслідування, які стали підґрунтям для прийнятого рішення, що суперечить положенням ст. 110 КПК України та, на думку колегії, є необхідним для підтвердження чи спростування наявності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Колегія суддів вважає, що закриваючи кримінальне провадження, слідчий безпідставно не надав оцінку діям ОСОБА_9 , фактично не перевірив наявність чи відсутність у діях вказаної особи складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не вжив всіх необхідних заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчий суддя, перевіряючи постанову слідчого, вдався до поверхового аналізу оскаржуваної постанови. Так, в ухвалі слідчого судді відсутній аналіз того, чи відповідає постанова слідчого вимогам кримінально-процесуального законодавства, чи проведені всі дії, спрямовані на всебічне, повне та об`єктивне розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та зроблений помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що досудове розслідування проведено неповно, висновки слідчого про закриття кримінального провадження є передчасними, а викладені в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження та апеляційній скарзі директора Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_8 обставини є такими, що заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою скаргу задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу директора Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу директора Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_10 .

Постанову слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 27 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001088 від 04.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України щодо ОСОБА_9 скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4