В И Р О К

Іменем України
№ 610/2045/19

№ 1-кп/610/236/2019

м. Балаклія 19.09.2019 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: ОСОБА_1

за участі
обвинуваченого: ОСОБА_2 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

потерпілої: неповнолітньої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої: ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретарів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000520 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ; громадянина України; з повною загальною середньою освітою; розлученого, має 2-х неповнолітніх дітей; слюсаря аварійно-відновлювальних робіт по каналізаційним мережам КП «Балаклійський водоканал»; раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку лютого 2019 року, у вечірній час, більш точні дата і час не встановлені, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на вчинення розпусних дій, спрямованих на задоволення статевої пристрасті, на збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту, умисно вчинив їх щодо ОСОБА_4 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, примусово цілував її в губи, доторкався своїми руками до її статевих органів і грудей, спричинивши шкоду нормальному моральному та фізичному становленню потерпілої.

Обвинувачений у пред`явленому обвинуваченні винуватим себе визнав повністю.

Пояснив, що потерпілу знає років 5-6, знає, що вона навчається в інтернаті, їй років 15-16. Раніше вона ходила з ним і його дітьми в кафе. В лютому 2019р., в вечірній час зустрів потерпілу з подругою і запросив їх в гості до себе додому. З потерпілою присів на диван, обняв, вона сподобалася йому як жінка. Приліг з нею. Руками доторкався її оголених геніталій, цілував в губи, руками доторкався до оголених грудей. Відчував збудження. Подруга сиділа поруч на стільці. Дівчата сказали, що їх чекають вдома і пішли.

Потерпіла пояснила, що з обвинуваченим познайомилася, коли гуляла з його донькою, всі разом відвідували кафе. Одного дня гуляла з 13-річною подругою ОСОБА_10 , зустріли обвинуваченого і він запросив їх до себе додому в гості. З обвинуваченим сіли на дивані, він взяв її за плечі за завалив на диван, цілував в губи. Намагалася вирватись, не вдавалося, він навалився на неї тілом. Руками торкався до сідниць, геніталій, грудей через одяг. Казав : «я хочу тебе». Подруга сказала, що пора додому і будуть сварити батьки. Тоді обвинувачений провів їх. Подруга розповіла про подію своїм батькам.

30.05.2019р. ОСОБА_5 подала до поліції заяву про вчинений злочин відносно її доньки (а.с. 51), відомості про злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 156 КК України (а.с. 50),

30.05.2019р. протоколом огляду місяця зафіксовано огляд мобільного телефону потерпілої, в якому виявлені 7-м файлів з фотознімками, датованих 29.05.2019р., які були вилучені. До протоколу виготовлено фототаблицю з 7-ми зображень (а.с. 52-57).
Оцінюючи цей доказ суд виходить з того, що результати цієї слідчої дії не стосуються події злочину або подій, які йому передували, які мають юридичне значення для предмету доказування.
Не зазначено яким саме чином та у який спосіб були вилучені виявлені речі, яким чином були отримані зображення, які поміщені до фототаблиці, чи відбулося це шляхом копіювання на носії тощо. Носій з вилученими файлами фотознімків не долучено.

05.06.2019р. протоколом огляду місяця події було зафіксовано огляд земельної ділянки двору і приміщення житлового будинку з розташованим в кімнаті диваном. До протоколу виготовлено фототаблицю з 5-ти зображень (а.с. 58-62).
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Оцінюючи цей доказ з точки зору допустимості, тобто на предмет отримання у порядку, встановленому КПК України, суд визнає, що суду не надано належних доказів на підтвердження проникнення до житла чи іншого володіння особи з метою їх огляду за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, у т.ч. про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи постфактум.
З цих причин доказ у виді протоколу огляду місця події визнається недопустимим доказом, як здобутий з порушенням закону. За правилом ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку суд визнає їх мінімально достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

ч. 1 ст. 156 КК України, як

вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Обвинувачений: раніше не судимий; за місцем проживання характеризується позитивно, за недоведеністю протилежного; працює слюсарем в КП «Балаклійський водоканал», де зарекомендував себе виключно позитивно; не перебуває на обліках у нарколога, органі з питань пробації; перебуває на обліку у психіатра, за висновком амбулаторної психіатричної експертизи страждав і страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості, міг і може усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; розлучений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей 2007 і 2009р.н. (а.с. 63-72, 85-90).

В суді винуватим себе у вчиненні злочину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, надав визнані правдивими показання і допомогу у встановленні обставин кримінального провадження, щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілої, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не убачає.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Тобто суд, мотивуючи вид та розмір призначеного ним покарання (основного та додаткового), повинен урахувати всі обставини, які мають значення для його призначення.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також виходить з того, що: вчинений злочин є середньої тяжкості, позитивної особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання і відсутності обставин, що його обтяжують. Одночасно враховуються позиція потерпілої і її представника, які просили призначити максимальне покарання. Тому, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних форми і наслідків розпусних дій, покарання необхідно призначити у виді обмеження волі і у його мінімальному розмірі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, будуть враховані інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

При цьому достатніх підстав для застосування правил ст. 69, 75 КК України не убачається, рівно як і для призначення більш суворого покарання.

З урахуванням покарання, що призначається, а також для забезпечення виконання даного вироку, для запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інший злочин, запобіжний захід йому необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-378 КПК України,

у х в а л и в:

1. ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, призначивши йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

2.До набрання цим вироком законної сили продовжити застосований за ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 20.06.2019р. до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту на тих же умовах.

3.Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття до місця відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1