Дата документу 30.10.2019 Справа № 323/2977/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1049/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/2977/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2019 року про відмову в арешті майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, а саме на: автомобіль марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходяться близько 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест»; бензопилу без назви помаранчевого кольору; бензопилу «in POWER № 2».

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000509 від 28 вересня 2019 року, а саме, на автомобіль марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_2 , у кузові якого знаходяться близько 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест», на бензопилу без назви помаранчевого кольору та бензопилу «in POWER № 2», які залишити на зберігання на території закритого двору Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області по вул. Шевченка, 12 в м. Оріхові Запорізької області.

Апелянт вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею не взято до уваги те, що автомобіль «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест» та дві бензопили, на які планується накласти арешт, є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддям кримінального правопорушення, містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, ці речові докази мають істотне значення в частині доказування у кримінальному провадженні, оскільки саме за допомогою автомобіля «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 та двох бензопил здійснювалось транспортування знищених об`єктів рослинного світу спиляних у лісосмузі дерев, а правовою підставою арешту майна є необхідність збереження автомобіля «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест» та двох бензопил як речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно, не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Так, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий зазначив, що метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів, з чим погоджується й колегія суддів.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, 28 вересня 2019 року, на підставі повідомлення про те, що невідомі особи здійснюють випилювання дерев у лісосмузі в с. Веселе Оріхівіського району Запорізької області, слідчим СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у лісосмузі в с. Веселе Оріхівіського району Запорізької області було виявлено автомобіль марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходилися приблизно 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест» та дві бензопили, був проведений огляд місця події, автомобіля марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходилися приблизно 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест», а також бензопили без назви помаранчевого кольору та бензопили «in POWER № 2».

29 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та наразі слідчим відділом Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, полягає у незаконній порубці дерев, зокрема, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Верховний Суд України у п. 28 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 зазначив, що транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що автомобіль марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , приблизно 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест» та дві бензопили, відповідно, без назви помаранчевого кольору та «in POWER № 2», зберігають на собі сліди вчинення незаконної порубки дерев, були знаряддям та предметами вчинення злочину, оскільки використання кожного з них охоплювалось єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконну порубку дерев та, у подальшому, їх незаконне перевезення, що охоплюється об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, тобто, в повній мірі відповідають вимогам ст. 98 КПК України та можуть бути використані як докази факту незаконної порубки дерев.

Отже, на автомобіль «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходилися приблизно 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест», а також на бензопилу без назви помаранчевого кольору та бензопилу «in POWER № 2» згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, може бути накладений арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави для здійснення арешту зазначеного у ньому майна, а тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Отже, виходячи з того, що зазначене вище майно має доказове значення для даного кримінального провадження та враховуючи необхідність забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги прокурора задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення в повному обсязі клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з оскаржуваної ухвали від 03 жовтня 2019 року вбачається, що, приймаючи рішення про відмову в накладенні арешту на майно, зазначене у клопотанні, слідчий суддя послався на порушення слідчим строку на звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки огляд проводився 28 вересня 2019 року в період часу з 18 години 30 хвилин до 19 години 25 хвилин, тобто, клопотання про арешт тимчасового вилученого під час огляду майна мало бути подано не пізніше 30.09.2019 року, однак фактично було подане до суду засобами поштового зв`язку лише 01.10.2019 року, тобто після спливу встановленого законом строку.

Проте, на думку колегії суддів, пропуск слідчим строку на звернення з клопотанням про арешт майна, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна при розгляді його по суті.

Крім того, враховуючи, що цей пропущений строк є невеликим, колегія суддів вважає, що це не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на обґрунтованість клопотання слідчого.

Також, відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя посилається на те, що йому не надано жодних доказів того, що огляд автомобіля проводився за добровільною згодою на те його власника або користувача та доказів того, що слідчий звертався до слідчого судді з клопотанням про узаконення проведення даного огляду та слідчим суддею була винесена відповідна ухвала, як цього передбачає ч. 3 ст. 233 КПК України.

Проте, слідчий суддя на даній стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, зокрема про визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2019 року про відмову в арешті майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно.

Накласти арешт на наступне майно: на автомобіль марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходяться близько 150 фрагментів стовбурів свіжоспиляних дерев «берест», на бензопилу без назви помаранчевого кольору, на бензопилу «in POWER №2».

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: