печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо нерозгляду клопотання від 26.09.2019 вх. № 21 в рамках кримінального провадження № 0000742,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив зобов`язати прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000742 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 26 вересня 2019 вх. № 21 в рамках кримінального провадження № 0000742, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України.

Заявник посилався на таке: 26 вересня 2019 вх. № 21 ОСОБА_3 подано до прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотання в порядку статті 220 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000742.

Особи, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте ОСОБА_3 через канцелярію суду подав клопотання про розгля справи за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання представник Генеральної прокуратури України не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Так, з аналізу статті 220 КПК України вбачається, що з клопотанням до слідчого/прокурора про виконання будь-яких процесуальних дій має право звернутися визначено коло осіб, а саме: сторона захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Разом з тим, як встановлено, що вказані вимоги були предметом розгляду та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року у справі №757/52957/19-к задоволені.
За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки дані вимоги суб`єкта звернення вже були предметом розгляду.
Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо нерозгляду клопотання від 26.09.2019 вх. № 21 в рамках кримінального провадження № 0000742 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1