Провадження № 11-кп/4820/516/19
Справа № 676/4513/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000063, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2017 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Чемеровецького районного суду від 04 липня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Чемеровецького районного суду від 04 липня 2019 року у задоволенні клопотання законного представника відмовлено.

Клопотання прокурора задоволено.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, учня 11 класу Кам`янець-Подільсьої вечірньої

загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №1, не одруженого,

раніше судимого:

-19.06.2017 р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України до 850 грн штрафу,

-08.06.2018 р. відносно ОСОБА_7 спрямовано обвинувальний акт до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду за ч.2 ст.187, ч.ч. 1,3 ст.357, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Взято під варту обвинуваченого ОСОБА_7 в залі суду негайно.

Постановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття під варту 04.07.2019 р.

Ухвала про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє до 01.09.2019 р. включно.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а тому з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, проживає у АДРЕСА_1 разом із бабусею, а його мати проживає у м. Києві та фактично не бере участь у вихованні ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку про наявність ризиків, визначених у п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. А тому до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскільки законний представник ОСОБА_9 не надала суду доказів того, що вона може належним чином здійснювати догляд за ОСОБА_7 та впливати на його поведінку суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання законного представника про передання неповнолітнього обвинуваченого під нагляд.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Чемеровецького районного суду від 04 липня 2019 року та постановити нову ухвалу про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

При цьому вказує, що сама по собі наявність підозри не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

У клопотанні про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказано, що ОСОБА_7 ухиляється від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, місця роботи, як наслідок законного джерела доходів, а також не має дітей на утриманні. При цьому не враховано, що обвинувачений є неповнолітнім, що виключає його обов`язок працювати, а також мати та утримувати власних дітей, дружину, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та бабусю з якою проживає, яка в судовому засіданні підтвердила що займається його вихованням та їй було відомо про перебування обвинуваченого складі добровольчих угрупувань «Правого Сектору» на сході України.

Те що на розгляді у судах перебувають обвинувальні акти відносно обвинуваченого, не свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У клопотанні відсутні будь-які обґрунтування того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

В порушення ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого, його захисника, законного представника на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу (ч.2 ст.492 КПК України).

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції правильно виходив з того, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який є тяжким злочином, а тому з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, проживає у АДРЕСА_1 разом із бабусею, його мати проживає у м. Києві та фактично не бере участь у вихованні ОСОБА_7 , прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, визначених у п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тому обґрунтовано застосував до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також враховуючи, що законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 , яка є бабусею обвинуваченого та особою похилого віку, не забезпечила явки ОСОБА_7 у судове засідання, не повідомила суд про причини його неявки, не вплинула на ОСОБА_7 , який з її слів їздив на схід країни для участі в угрупуванні «Правого Сектору», суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 не в змозі здійснювати догляд за ОСОБА_7 та впливати на його поведінку.

З огляду на викладене, відсутні підстави для передання неповнолітнього обвинуваченого під нагляд.

Крім того з матеріалів кримінального провадження видно, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 січня 2019 р. відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки не виконав та зник з місця проживання.

Ухвалами Чемеровецького районного суду від 16.10.2018 р. та від 16.04.2019 р. обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено в розшук.

Ухвалами Чемеровецького районного суду від 13 вересня 2018 р., 15 січня 2019 р. 20 лютого 2019 р., 25 червня 2019 р. у зв`язку з неявкою у судові засідання, належним чином повідомленого обвинуваченого ОСОБА_7 , до останнього були застосовані приводи.

Також в провадженні Дунаєвецького районного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000022 від 10 січня 2018 р. по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України, та в провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000814 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.187, ч.ч.1, 3 ст.357, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

На думку колегії суддів вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.

Отже необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні відсутні будь-які обґрунтування того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Не впливають на законність ухвали суду твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що в порушення ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував у розшуку, до нього неодноразово застосувалися судом приводи у судове засідання, колегія суддів вважає недоцільним визначення щодо обвинуваченого розміру застави, оскільки застава не зможе забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу суд першої інстанції врахував не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а й обставини, передбачені ст. 178 КПК України

Тому безпідставним є посилання захисника обвинуваченого на те, що сама по собі наявність підозри не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Чемеровецького районного суду від 04 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання законного представника та про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: