Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/440/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2018 за №0003685 та 09.04.2018 за №0003191 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2019 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,
визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2017 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та шість місяців.
Зараховано ОСОБА_7 до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 25.04.2018 року до 06.06.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , вирок щодо якого не оскаржується.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 572 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави судові витрати в сумі 1144 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Так, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 08.04.2018 року, приблизно о 21 год. 10 хв. перебували на перехресті вул. Одеської та вул. Шевченко м. Кропивницький, в цей час повз них проходив потерпілий ОСОБА_9 , який розмовляв по телефону, діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном ОСОБА_7 кулаком правої руки вдарив потерпілого в перенісся, від чого той упав на землю, після чого ОСОБА_7 наніс потерпілому декілька ударів в область голови потерпілого та відкрито зняв з руки потерпілого наручний годинник Royal London 417173-02 на шкіряному ремінці чорного кольору, вартістю 1420,0 грн., в цей час ОСОБА_8 діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном відкрито з зовнішньої правої кишені жилетки в яку був одягнутий потерпілий ОСОБА_9 дістав належний потерпілому мобільний телефон марки Meizu M5S 32 Gb imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 2590,67 грн., а з правої нагрудної кишені жилетки, в яку був одягнутий потерпілий ОСОБА_9 , ОСОБА_8 дістав службове посвідчення працівника Служби Безпеки України Д-002128, в якому в одному з відділень обкладинки містився магнітний пропус та банківська картки «ПриватБанк Універсальна», та ланцюжок, на якому знаходився службовий жетон ( НОМЕР_3 ). Заволодівши майном ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 4010,67 грн.

Крім того, ОСОБА_7 21.04.2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на території Центрального скверу м. Кропивницький, діючи умисно, з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном, повторно, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який сидів на лавці та відкрито, шляхом ривка, забрав з рук потерпілого мобільний телефон LG G3S imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 сірого кольору, вартістю 1140,0 грн. Заволодівши майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 1140,0 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити оскаржуваний вирок відносно нього, в частині обрахування строку відбування покарання, зарахувати йому у строк відбування строк попереднього ув`язнення в період з 25.04.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтував тим, що при обрахуванні даного строку суд безпідставно не врахував, що злочин за який йому було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року був вчинений ним 18.02.2016 року, тобто в період чинності Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ.
Зважаючи на те, що суд призначив йому покарання за сукупністю вироків та приєднав до покарання за вчиненні злочини у квітні 2018 року, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України також частково невідбуте ним покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, скоєний в період дії «Закону Савченко», та зазначив, що в розумінні ч. 1, 4 ст. 5 КК України норми даного Закону мають застосовуватися і до нього.

В заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 просив залишити вирок суду першої інстанції без зміни посилаючись на те, що його апеляційні вимоги не підлягають задоволенню Вказав, що згідно практики Верховного суду «Закон Савченко» застосовується до всього періоду попереднього ув`язнення, якщо особу тримали за гратами під час його чинності.

Заслухавши доповідача, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст.186 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів. Врахував особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має на утриманні дитину, не працюючий, не одружений, раніше судимий вчинив злочин під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_7 перебуває на обліку у КЗ «Обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіоїдів, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває. Врахував пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій інкримінованих йому статей кримінального закону, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року та правильно призначив остаточне покарання за сукупністю вироків, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінальних проваджень та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення в період з 25.04.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є необґрунтованими та безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Так, в період вчинення ОСОБА_7 злочину за ч. 1 ст. 121 КК України діяв Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», дія якого припинена 20.06.2017 року.

Разом із тим, ОСОБА_7 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2017 року (а.с.3-7), зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року (Том 6 а.с.8-13) засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, тобто за даним вироком ОСОБА_7 під вартою не утримувався взагалі, а тому на нього не розповсюджується дія Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ.
Згідно з оскаржуваним вироком судом першої інстанції правильно зараховано ОСОБА_7 до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 25.04.2018 року до 06.06.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Оскільки злочини за які його засуджено він вчинив 08.04.2018 року та 21.04.2018 року, тобто вже після того як втратив чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ, тобто після 20.06.2017 року.
Тому відсутні підстави для перерахування строку попереднього увезення обвинуваченого із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2019 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4