Дата документу 19.06.2019 Справа № 335/5686/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5688/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/531/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 179 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою (з доповненням) прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України,

та застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком на 2 місяці, до 24 липня 2019 року та призначено поручителем: ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, у невстановлений час організували на території м. Запоріжжя декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії. За щомісячну грошову винагороду, у якості оплати за реабілітацію від алкогольної чи наркотичної залежності, шляхом тримання в зазначеному приміщені, позбавляли волі потерпілих на тривалий час та здійснювали за ними цілодобовий нагляд і охорону, з метою контролю за їх поведінкою та забезпеченням заборони залишати на свій розсуд територію реабілітаційного центру.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 146 КК України, яке кваліфікується як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу, що спричинило тяжкі наслідки.

23.05.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи запобіжний захід у особистої поруки, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, міцність соціальних зв`язків і наявність постійного місця проживання, а також відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж наведений в клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі (з доповненням) прокурор просить ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2019, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення та застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки - скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та постановити нову, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області задовольнити повністю та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час судового розгляду слідчим суддею безпідставно не взято до уваги та не долучено до матеріалів справи копії заяв потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які власноруч написали заяви про психологічний тиск та спроби підкупу з боку ОСОБА_11 під час проведення обшуку.

Вказані потерпілі 24.05.2019 були додатково допитані за цими фактами. Під час допиту потерпілі повідомили, що на них здійснювався психологічний тиск та погрози фізичної розправи з боку ОСОБА_11 у разі відмови у наданні неправдивих показів або відмови у їх наданні.

Окрім цього, 24.05.2019 допитано у якості свідків понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були присутні під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , які повідомили, що особисто бачили як у ході обшуку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 здійснювали тиск на своїх підопічних нарко- та алкозалежних осіб, щоб останні не писали на них заяву до поліції про те, що їх утримували проти їх волі за вказаною адресою.

Вказані допити узгоджуються із відеозаписом (який є додатком до протоколу обшуку) ходу обшуку за вказаною адресою, оскільки безпосередньо на початку обшуку на відеокамері зафіксовано кожну особу, яка добровільно повідомляла про те чи є у неї претензії та чи вважає вона себе потерпілою. Зокрема, на початок слідчої дії претензії мали більш ніж 10 осіб, а вже перед завершенням обшуку, приблизно через 7 годин, претензії мали лише 3 особи, які не піддалися на тиск з боку підозрюваних та виявили бажання написати заяви та бути потерпілими у кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурор вважає, що слідчим суддею не враховано, що перебуваючи у необмежених умовах, ОСОБА_7 безпосередньо або через інших осіб матиме можливість негативно впливати на хід досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів або відмови у їх наданні, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, чим у тому числі перешкодить кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника і підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити рішення слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з ухвали, долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять доказів стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується й колегія суддів, а тому з урахуванням зазначених обставин та враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а також того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується, одружений та має на утриманні малолітню дитину, запобіжний захід у вигляді особистої поруки зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є неспроможними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_7 : прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими по даному кримінальному провадженню, роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього відповідно до положень ст. 194 КПК України, а також роз`яснив поручителю наслідки невиконання покладених обов`язків відповідно до вимог ст. 180 КПК України.

Отже, необхідності обмеження права ОСОБА_7 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження немає.

Колегія суддів враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після розгляду слідчим суддею клопотання та прийняття рішення про відмову у його задоволенні та застосуванні альтернативного запобіжного заходу.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 24 травня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, самостійно за викликом апеляційного суду 5 та 19 червня 2019 року з`явився до судових засідань з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик переховування також є мінімальним.

Даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного прокурором апеляційному суду не надано.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих на думку колегії суддів в більшій мірі ґрунтуються на припущеннях, що не відповідає вимогам закону.

Будь-яких доказів на користь існування зазначених вище ризиків, стороною обвинувачення не надано. На даний час потерпілі допитані, документи витребувані та отримані і є наявними у органів слідства.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли і апеляційна скарга прокурора (з доповненням) задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу (з доповненням) прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2019 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3