ЄУН №389/1499/19
Провадження №1-кс/389/438/19

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на автомобіль марки "ЗИЛ ММЗ" моделі «554» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із забороною відчуження, користування та розпорядженням останнім, який належить та перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 07.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2019 до Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області звернувся ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів його автомобілем марки 3IJI-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

25.02.2019 від ОСОБА_5 прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення, відомості про нього 25.02.2019 зареєстровано до ЄРДР за №000081 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що у 2015 році добровільно передав автомобіль марки 3IЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу ОСОБА_7 , який пообіцяв в подальшому сплатити за нього грошові кошти в сумі 134000 грн., проте зазначену суму так і не сплатив.

01.03.2019 старшим слідчим СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2019 проведено обшук за адресою: вул.Шевченка,62, с.Суботів Чигиринського району Черкаської області, в ході проведення якого виявлено та вилучено автомобіль марки 3ІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

01.03.2019 зазначений автомобіль передано під розписку на зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, постановою процесуального прокурора від 15.03.2019 постанову слідчого ОСОБА_8 від 01.03.2019 про визнання автомобіля марки 3ІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000081 та передачу його на зберігання ОСОБА_5 скасовано, зазначений вище автомобіль, що був вилучений під час проведення обшуку, повернуто володільцю (особі у якої його було вилучено) ОСОБА_9 .

На даний час ОСОБА_5 вказану постанову прокурора не виконано.

Проведеним досудовим розслідування встановлено, що у вересні 2015 року ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_5 автомобіль марки 3ІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за грошові кошти в сумі 134000 грн., які в той же час сплатив останньому та фактично ними укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля.

15.03.2019 кримінальне провадження №0000081 від 25.02.2019 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КК України.

07.03.2019 начальником Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України за фактом надання ОСОБА_5 завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, оскільки останній 25.02.2019 о 14.00 год., попереджений слідчим СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст.383 КК України, усвідомлюючи свої злочинні дії, та будучи усвідомленим в тому, що ОСОБА_6 сплатив йому повну вартість придбаного ним автомобіля марки 3ІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повідомив про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Кримінальне провадження №0000025 об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000110 за ч.2 ст.190 КК України за фактом вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, тобто заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_7

20.05.2019 кримінальне провадження №0000025 від 07.03.2019 передано за підслідністю до СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Враховуючи, що автомобіль марки "ЗИЛ ММЗ" моделі «554» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є доказом злочину, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, а також збереження можливості його відчуження ОСОБА_5 , виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно.

Прокурор Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Заступник начальника СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 25.02.2019 до Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області звернувся ОСОБА_5 із заявою про незаконне заволодіння 01.09.2015 ОСОБА_10 шахрайським шляхом автомобілем марки 3ІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000081 від 25.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Згідно з протоколом допиту ОСОБА_9 від 07.03.2019 у вересні 2015 року він придбав у ОСОБА_5 автомобіль марки ЗІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за грошові кошти у розмірі 134000 грн., які в той же час сплатив ОСОБА_5 , тому вважає, що фактично між ними ними укладено договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля. Також зі згаданого протоколу допиту вбачається, що 01.03.2019 працівниками Олександрівського відділу поліції у домоволодінні ОСОБА_9 було проведено обшук, в ході якого у нього було вилучено зазначений транспортний засіб, який він придбав у ОСОБА_5 .

В ході проведення досудового розслідування 15.03.2019 зазначене кримінальне провадження за №0000081 від 25.02.2019 було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КК України.

За фактом надання ОСОБА_5 завідомо неправдивого повідомлення про вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та за фактом вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, тобто заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 07.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383 КК України.

Згідно з відомостями АМТ (МВС), власником автомобіля марки "ЗИЛ ММЗ" моделі «554» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383 КК України жодній особі, в тому числі ОСОБА_5 , не вручалося, згідно з реєстраційними документами на даний час останній є власником автомобіля. Санкціями ч.2 ст.190, ч.2 ст.383 КК України такого виду покарання як конфіскація майна не передбачено.

В обґрунтування правових підстав необхідності накладення арешту на майно слідчий посилається на п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які дані стосовно того, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і слідчим такі докази не надані.

Зазначене також спростовується викладеними слідчим у клопотанні доводами, а саме, що постановою процесуального прокурора від 15.03.2019 постанову слідчого ОСОБА_8 від 01.03.2019 про визнання автомобіля марки 3ІЛ-130 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 речовим доказом у іншому кримінальному провадженні №0000081 скасовано, при цьому по даному кримінальному зазначений автомобіль не вилучався, в якості речового доказу не визнавався, те, що він має ознаки речового доказу слідчим не доведено.

Викладені у клопотанні доводи слідчого про те, що зазначений автомобіль є доказом злочину не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 22.05.2019 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, у якому проживає ОСОБА_5 з метою виявлення автомобіля марки "ЗИЛ ММЗ" моделі «554» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на даний час не проведений, виконання ОСОБА_5 обов`язку щодо збереження автомобіля як речового доказу у іншому кримінальному провадженні не з`ясовано та останній по справі не допитаний, тому відсутні підстави вважати, що існує ймовірність приховування автомобіля, його знищення чи відчуження, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що до проведення органом досудового розслідування вищезазначених дій клопотання про арешт майна є передчасним.

Слідчим суддею також враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника, які можуть негативно позначитись на інтересах власника щодо розпорядження майном.

Таким чином слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно та сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, викладені у клопотанні підстави накладення арешту на майно не заслуговують на увагу слідчого судді, потреби досудового розслідування не виправдовують зазначений спосіб втручання у права власника, а тому клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383 КК України, а саме автомобіля марки "ЗИЛ ММЗ" моделі «554» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить та перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 10.00 год. 24 травня 2019 року.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1