У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року про відмову в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогригорівка Арбузинського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000151.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
підозрювана ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.
Відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із зобов`язанням не відлучатися цілодобово з місця проживання по б-ру Шкільному в м. Южноукраїнську Миколаївської області із покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні, крім, як у присутності слідчого під час досудового розслідування та суду у ході проведення судового розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор, зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.
Слідчий суддя не врахував тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється, а саме за ч. 2 ст. 307 КК України, за якою передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не прийняв до уваги наявність ризиків переховування підозрюваної від суду та слідства, скоєння нових злочинів, про що свідчить те, що ОСОБА_6 офіційно не працює та не має постійних джерел доходу, може незаконно впливати на свідків та експертів
Вказані обставини, на думку прокурора, дають достатньо підстав вважати, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти наведеним ризикам.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

У провадженні СВ Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000151, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 19.04.2019 р. близько 16.10-17.00 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, за попередньою усною домовленістю з особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , діючи умисно та незаконно, за грошові кошти в сумі 150 грн. збула останньому паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 592 від 26.04.2019 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною вагою (у висушеному стані) 0,953 г.
27.05.2019 р. ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
28.05.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
30.05.2019 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на експерта та свідків, а також існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, але прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, не доведено ризиків переховування від органів досудового розслідування чи суду, незаконного виливу на експерта, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж зазначеного у клопотанні, дійшов висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_6 та її захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 28.05.2019 р., свідка ОСОБА_9 від 25.03.2019 р. та 20.04.2019 р., обшуку від 27.05.2019 р., висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 592 від 26.04.2019 р. та інших матеріалах, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, цілком забезпечить запобіганню спробам підозрюваної ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню тобто у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Доводи прокурора про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду лише через тяжкість покарання, що загрожує останній є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 буде ухилятись від слідства та суду.
Окрім цього, апеляційний суд враховує і те, що прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не наведено фактів переховування від слідства та суду або впливу на свідків або експертів підозрюваною ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, як після того, коли ОСОБА_6 була затримана і їй повідомлено про підозру 28.05.2019 р., так і безпосередньо після застосування 30.05.2019 р. запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурором не наведено.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є безумовними підставами для скасування ухвали.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року про відмову в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3