Справа № 570/3474/19
Номер провадження 1-кс/570/1227/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника органу опіки і піклування ОСОБА_7 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили, 24) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , по кримінальному провадженні № 0000930 відносно підозрюваного
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голишів Рівненського району Рівненської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 29 січня 2019 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

зважаючи на ризики, передбачені ст.177 КПК України слідчий просить суд застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, представник служби в справах дітей підтримали клопотання повністю і по аналогічних мотивах та пояснили суду про обставини, вказані у ньому, вважають, що задоволення клопотання забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків.

Підозрюваний та його захисник заперечують проти клопотання, просять обрати цілодобовий арешт по місцю проживання.
Захисник зазначає, що наявність ризиків стороною обвинувачення не доведено, а необхідність застосування запобіжного заходу щодо неповнолітнього підозрюваного у виді взяття під варту на даний час відсутня, оскільки не встановлені докази, які свідчили б про необхідність застосування щодо підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки запобіжного заходу у виді лише тримання під вартою.
Заслухавши їх думку, з`ясувавши обставини та вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Як вбачається з повідомлення про підозру, 15 липня 2019 рокуприблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з метою власного матеріального збагачення, через привідчинене вікно проник до житлового будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , та таємно викрав 1 500 грн., 1 100 доларів США, що згідно курсу НБУ еквіалентно 28 336 грн. 64 коп., 350 євро, що згідно курсу НБУ еквіалентно 10 145 грн. 93 коп., загальна сума майнової шкоди потерпілому складає 39 982 грн. 57 коп.

16 липня 2019року за даним фактом розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.185 КК України.

16 серпня 2019року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у його вчиненні.

Під час розгляду вказаного клопотання враховуються положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду з прав людини, а також загальна спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом. Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст.177 КПК України основною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язує слідчого суддю встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він раніше судимий за умисні корисливі злочини, на даний час перебуває на іспитовому строці, під час якого обгрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів, справа відносно яких перебуває на стадії судового розгляду, але належних висновків для себе не зробив, і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину. Дані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, а також ухилитися від слідства, суду, що згідно вимог ч.1 ст.177 КПК України є ризиками.

Враховую їх наявність, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та вважаю, що зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу у застосуванні відносно вказаного підозрюваного запобіжного заходу.
Разом з тим, вважаю, що стороною обвиунвачення не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст.177 КПК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного в їх сукупності, характер правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, які свідчать на користь недоведеності наявності об`єктивних ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання встановленню істини у справі.
Таким чином, клопотання, що надійшло до суду, не в повній мірі відповідає вимогам КПК України, тому у його задоволенні необхідно відмовити, разом з тим, необхідно вирішити питання запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім.
Враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки в місці проживання, репутацію й майновий стан, а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання виннуватим у кримінальному правопорушенні, з врахуванням обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, який відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та є необхідним для того, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Органами процесуального закону встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. До цього переліку, зокрема, віднесено відповідні ухвали слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Виходячи із системного аналізу положень ст.309 КПК та враховуючи вимоги ст.181 КПК, вважаю що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, а й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший захід.
Таким чином, слідчий суддя, постановивши ухвалу, фактично застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, така ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.176, 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

відмовити у задоволенні клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голишів Рівненського району Рівненської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 29 січня 2019 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, запобіжний захід у виді домашнього арешту до 19 жовтня 2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце свого постійного проживання по АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1