ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1204/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №623/2535/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, повернутий прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення міськрайонний суд вказав, що під час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_8 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для проведення додаткових слідчих дій, так як у даному обвинувальному акті не зазначено потерпілим його сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній отримав в результаті ДТП , що сталося 25.09.2017 року - тілесні ушкодження.
Суд вказав, що пунктом 3 частини 2 статті 291 КПК України передбачено вимоги до обвинувального акту, а саме: в ньому мають бути зазначені анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
При цьому, в обвинувальному акті відсутні дані щодо потерпілого у ДТП від 25 вересня 2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, міськрайонний суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, і як наслідок, згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК має бути повернутий прокурору для усунення виявлених недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Мотивуючи скаргу вказала, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить відомості щодо всіх потерпілих по справі, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , інших потерпілих у провадженні немає. Звертає увагу, що від ОСОБА_9 та від його батьків заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або залучення до провадження як потерпілого не надходили, у зв`язку з чим він не є потерпілим у кримінальному провадженні. Інформації про отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у слідства не було, визнавати його потерпілим самостійно орган досудового розслідування не мав права. Крім того, суд мав можливість самостійно визнати ОСОБА_9 потерпілим.
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, повернутий прокурору.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.
Аналізуючи доводи апеляційних скарг про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч. 7 вказаної статті, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
В підготовчому судовому засіданні міськрайонному суду потерпілої стороною були надані медичні документи, які свідчать про те, що під час ДТП були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
При цьому, обвинувальний акт не містить жодних відомостей щодо даної особи ані в частині викладення фактичних обставин кримінального провадження, ані в частині зазначення анкетних відомостей стосовно потерпілого.
Надані суду матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_9 або його батьки відмовилися від визнання його потерпілим.
Таким чином, повернення обвинувального акту з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав є обґрунтованим.
Твердження прокурора про те, що суд мав змогу самостійно визнати ОСОБА_9 потерпілим є неприйнятними у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону випливає, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.
Таким чином, визнання ОСОБА_9 потерпілим судом призвело б до порушення прав обвинуваченого на захист, адже захищатися від обвинувачення, яке не сформульоване в обвинувальному акті є неможливим.
Водночас, повернення обвинувального акту прокурору з підстав відсутності у ньому даних щодо ОСОБА_9 , який ймовірно отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП за участю водія ОСОБА_7 є необхідним для захисту прав малолітнього ОСОБА_9 .
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі та даному рішенні підстав. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Відсутність повного викладення формулювання обвинувачення та відомостей щодо всіх потерпілих в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -

Судді: