Єдиний унікальний номер: 448/172/16-к
Провадження № 1-в/448/47/19
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.11.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання фахівця Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про звільнення від відбування покарання по закінченню терміну випробування засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горпин Кам`янко-Бузького району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 11.08.2016 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4-ох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

ВСТАНОВИВ:

Фахівець Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним поданням, в якому зазначає, що 26.09.2016р. засудженого ОСОБА_6 ознайомлено із умовами відбування покарання та попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання.

Вказує, шо 03.02.2017р. на підставі ч.2 ст.78 КК України, ст.166 КВК України до Мостиського районного суду скеровувалось подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання за невиконання обов`язків покладених на нього судом, однак ухвалою цього ж суду від 07.05.2018р. у даному поданні відмовлено.
Зазначає, що в подальшому засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та продовжував ухилятися від відбування покарання, порушуючи обов`язок, покладений на нього судом згідно п.1 ч.1 ст.76 КК України, у зв`язку з чим 25.06.2018р. до суду вдруге скеровано подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання за невиконання обов`язків покладених на нього судом, однак ухвалою цього ж суду від 07.08.2019р. у даному поданні відмовлено.
Вказує, що відповідно до інформації Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області щодо засудженого ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження №0000076 від 12.03.2018р., яке об`єднане з кримінальним провадженням №0000667 від 26.10.2017р. в одне і такі з обвинувальним актом передані на розгляд в Мостиський районний суд Львівської області.
Зазначає, що згідно листа Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за № УП/93 від 22.01.2018 року, після спливу визначеного судом іспитового строку у засудженого, навіть при наявності інформації з ЄРДР щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації повинен надсилати до суду подання для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання. Зазначену позицію було узгоджено під час робочої зустрічі представників Департаменту пробації з представниками Вищого спеціалізованого суду України та Генеральної прокуратури України.
Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду подання.

Засуджений ОСОБА_6 був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з?явився.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття

Проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.08.2016р. ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з наданням іспитового строку в 2 роки 6 (шість) місяців і з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи та навчання, та періодично з`являтися для реєстрації в цю інспекцію, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно п.9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має вирішувати зокрема питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України, умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

При дослідженні матеріалів особової справи № 26/2016, судом встановлено, що в період іспитового строку, встановленого вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.08.2016 року, відносно засудженого ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження, що внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 12.03.2018р., яке об`єднане з кримінальним провадженням №0000667 від 26.10.2017р. в одне,тобто ОСОБА_6 підозрювався органом досудового розслідування у скоєнні нових злочинів в період іспитового строку.

Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2019 року за вчинення злочинів по вказаних кримінальних провадженнях ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. При призначенні остаточного покарання суд, відповідно до правил ст.71 КК України, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.08.2016 року та призначив покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Так, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, вирішує питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадках виконанням останнім покладених на нього вироком суду обов`язків та не вчинення ним нового злочину.

За викладених підстав суд вважає, що не встановлено достатніх правових підстав, передбачених чинним кримінальним і кримінальним процесуальним законодавством для звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки засуджений порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням (вчинив нові злочини, що встановлено вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2019р.), а вчинення ж особою нового злочину в період іспитового строку, відповідно до ст.71 КК України, має враховуватися судом, який виносить останній за часом вирок, при призначені остаточного покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 , під час іспитового строку, призначеного йому вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.08.2016 року, вчинив нові злочини, за які його засуджено вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2019р. та остаточне покарання призначеного у відповідності до вимог ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні подання фахівця Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню терміну випробування.
Керуючись ст.ст.75, 78 КК України, п.9 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання фахівця Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого начальником Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про звільнення від відбування покарання по закінченню терміну випробування засудженого ОСОБА_6 , - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суд через Мостиський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили:

Суддя ОСОБА_1