26.07.19 Провадження 1-кп/200/25/19
Справа 200/203/19
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

за участю:

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001236, за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ
До Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська 9 січня 2019 року надійшов обвинувальний акт та додатки до нього, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України. Щодо обвинуваченого, як вбачається з реєстру, не застосовувався запобіжний захід.

9 січня 2019 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор потерпілі та їх представник вважали можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що у порушення вимог ст.291 КПК України прокурором в обвинувальному акті некоректно викладено формулювання обвинувачення, оскільки в ньомузазначено, що обвинувачений при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_9 заходів небезпечного об`їзду перешкоди не прийняв і допустив з ним зіткнення. ПДР України не містять такого поняття як «небезпечний об`їзд перешкоди» і у відповідності до тлумачного словника «небезпечний» це такий що може заподіяти кому-небудь щось неприємне, якесь нещастя. Таким чином з пред`явленого обвинувачення незрозуміло яким чином ОСОБА_10 повинен був небезпечно об`їхати перешкоду у вигляді велосипедиста на велосипеді і тому зазначене обвинувачення є неконкретним за змістом і порушує право особи на захист, передбачене як нормами національного так і міжнародного права. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного елемента складу злочину, що в свою чергу не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Окрім того, оскільки при відкритті матеріалів досудового слідства стороною обвинувачення стороні захисту було відкрито такий документ, як «постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадження від 23.05.2018», який не підписаний прокурором керівником відповідного органу прокуратури, обвинувальний акт підписаний прокурором, який не мав на те повноважень.
Обвинувачений підтримав зазначене клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників процесу щодо можливості призначення справи до розгляду та заявлених клопотань, вирішуючи питання можливості призначення справи до розгляду, суд вважає за необхідне клопотання захисту задовольнити і повернути обвинувальний акт прокурору виходячи з наступного.

Згідно діючого законодавства обвинувальний акт та додатки до нього повинні відповідати вимогам КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Крім того, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення з викладом даних про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, часу, місця та інших обставин його вчинення.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Як вбачається з направленого до суду обвинувального акту, прокурор не виклав конкретизованого формулювання обвинувачення, оскільки обвинувальний акт містить незрозуміле з технічної точки зору та у понятті ПДР України посилання на те, що обвинувачений повинен був «при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_9 прийняти заходи небезпечного об`їзду перешкоди і їх неприйняття призвело до зіткнення з велосипедистом», т.б. невиконання обвинуваченим дій по здійсненню небезпечного об`їзду перешкоди у вигляді велосипедиста і є порушенням ПДР України, які знаходяться в причинному звязку з настанням наслідків у вигляді отримання потерпілим тілесних ушкоджень, від яких він у подальшому помер. Одночасно, формулювання обвинувачення мітить посилання на порушення обвинуваченим п.12.3 ПДР України, відповідно до якого «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином обвинувальний акт містить протиріччя в формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин справи та в обвинувальному акті відсутнє пред`явлене конкретизоване обвинувачення, що порушує право на захист обвинуваченого.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність та наявність в ньому протиріч, порушують право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті оскільки диспозиція ст.286 КК України є бланкетною, суд повинен з`ясовувати у чому саме полягали порушення правил безпеки руху, норми яких саме ПДР України не додержано і чи є причинний зв`язок між учиненими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками. Дійсно, законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті, але тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Крім того, у відповідності до ст.37, 291 КПК України, обвинувальний акт затверджується прокурором, який здійснював процесуальне керівництво за зазначеним кримінальним провадженням і його повноваження були визначені керівником відповідного органу прокуратури і тому надання при відкритті матеріалів у порядку ст.290 КПК України стороні захисту постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 23.05.2018 року без підпису керівника відповідного органу прокуратури ставить під сумнів затвердження зазначеного обвинувального акту належно визначеним у відповідності до діючого законодавства прокурором процесуальним керівником за зазначеним кримінальним провадженням.

Таким чином виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому і під час підготовчого судового засідання суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками з наведених підстав прокурору.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту майна та його повернення залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001236, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Бабушкінського
районного суд м. Дніпропетровська ОСОБА_1