Справа №635/4738/19
Провадження № 1-в/635/488/2019
УХВАЛА

23 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселе Харківського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 жовтня 2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,

засудженого 13 січня 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 КК України, -

встановив:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до статті 81 КК України.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився. До канцелярії суду від останнього надійшла заява, в якій прокурор вказав, що не заперечує проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 та просить розглядати справу у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.12.2014. Під час перебування в СІЗО м.Харків порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 20.02.2015 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія №100». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначаються порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений адміністрацією установи три рази. Працевлаштований до промислової зони установи, до праці ставиться позитивно, поставленні завдання виконує в повному обсязі та своєчасно. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Приймає активну участь у культурно-масових заходах, які проводяться в установі. Провину у скоєному злочині визнає в повному обсязі. . Засуджений на профілактичних обліках установи не перебуває. За вироком суду із засудженого стягнуто судові витрати у розмірі 1180,80 гривень, розмір яких засудженим відшкодовано.

У відповідності до довідки про працевлаштування засудженого, ОСОБА_3 був працевлаштований в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» в період з березня 2017 року по травень 2019 року (деякі місяці не працював) на дільницях з виготовлення металоконструкцій для вагів, навантажувального обладнання, детале до тракторів, санчат, а також залучався до ремонтно-будівельних робіт.

Згідно із довідкою від 23.07.2019 виданою бухгалтером Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 , до бухгалтерії установи відносно ОСОБА_3 надходив один виконавчий лист на суму 1180,80 гривень, який відшкодований засудженим.

Відповідно до положень статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи досліджені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув вже понад 2/3 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 81 КК України, статтею 154 КВК України, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 КК України - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 215 року, на невідбуту частину покарання 1 (один) місяця 25 (двадцять п`ять) днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1