Єдиний унікальний № 500/3732/19
Провадження № 1-кп/500/430/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

04 червня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000009, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 24 травня 2019 року, ухвалою від 27 травня 2019 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту з таких підстав.

Так, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення, не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Суд, заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про заявлене прокурором клопотання, які не заперечували проти його задоволення та не заявили про виклик інших осіб для допиту, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та для допиту підлягають виклику заявлені прокурором особи.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. За версією сторони обвинувачення інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду на те, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких насильницьких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі; ОСОБА_6 зник з місця події; обвинувачений не працює, не має постійного джерела прибутку, має не зняту та не погашену судимість та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів в іншому кримінальному провадженні.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. При цьому захисник ОСОБА_7 зазначила, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а саме в клопотанні відсутні посилання на матеріали, які підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 , а також в клопотанні немає посилань на докази, які підтверджують наявність ризиків вплинути на свідків та потерпілих, наявність на розгляді в суді іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК не є підставою для застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу, також в клопотанні не зазначений період, на який прокурор просить застосувати запобіжний захід. Крім того, захисник зазначила, що у ОСОБА_6 є постійне місце проживання, а тому, на думку захисника, відносно ОСОБА_6 слід застосувати цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.01.2019 р. під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховатися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 08.03.2019 р. В подальшому строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжувався у встановленому КПК порядку та спливає 06 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст.315 КПК України, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Такими обставинами у ч. 3 ст. 199 КПК України є:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується (санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі); вік та стан його здоров`я (30 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, немає постійного місця роботи та навчання. Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_6 обвинувачується у цьому кримінальному провадженні у вчинені особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я декількох осіб, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, в той час, коли Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області здійснює розгляд кримінального провадження за його ж обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.3 ст. 185 КК України, один з яких є також умисним злочином проти здоров`я особи.

Наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого, за змістом глави 18 розділу II КПК, є однією з обов`язкових підстав для обрання запобіжного заходу, але з урахуванням специфіки вітчизняного кримінального процесуального законодавства на цій стадії кримінального провадження (підготовче судове засідання) суд позбавлений можливості досліджувати будь-які докази винуватості або невинуватості обвинуваченого, що прямо заборонено абз. 7 ч. 4 ст. 291 КПК, та робити висновки про наявність обґрунтованої підозри. Також, висловлення судом думки щодо наявності обґрунтованої підозри без ухвалення вироку суперечитиме загальним засадам кримінального провадження. Тому в цій частині щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів суд повністю покладається на висновки, зроблені слідчими суддями під час вирішення ними питань про застосування запобіжного заходу та про продовження строку тримання під вартою.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, з урахуванням того, що свідки та потерпілі ще не допитані, може вплинути на них з метою уникнення відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 03 серпня 2019 року.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що дане кримінальне провадження здійснюється щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства, що спричинили загибель людей, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про недоцільність визначення розміру застави.

Під час підготовчого судового засідання судом в порядку ст. 384 КПК було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 можливість та особливість розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено довічне позбавлення волі. До обвинувального акту також додане письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому ОСОБА_6 про можливість, особливість і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних. Однак в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заявив клопотання про розгляд кримінального провадження відносно нього судом присяжних та висловив бажання розгляду провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 3141 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, а ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, то і підстави для складання досудової доповіді відсутні.

Керуючись ст. ст. 314 316, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, в залі судових засідань Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Клушина, 2, на 12 червня 2019 року, на 14:00 годину.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох суддів, за участю прокурора, обвинувачуваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження строком до 03 серпня 2019 року.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 03 серпня 2019 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3