У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для експертного дослідження,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 07.07.2019, близько 12 год в гості до ОСОБА_5 у житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Чорні Ослави, участок Княжів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області зайшла сусідка ОСОБА_6 . Під час спільного розпивання спиртних напоїв, між ними на побутовому грунті виникла словесна суперечка. В ході суперечки в ОСОБА_6 виник умисел протиправно заподіяти смерть ОСОБА_5 , тобто вбити його.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 07.07.2019, біля 13 год взяла із столу ніж, після чого, усвідомлюючи, що за допомогою даного ножа, шляхом нанесення ударів потерпілому, вона зможе позбавити його життя, зі значною силою нанесла цілеспрямовані удари лезом в ділянки грудної клітки із життєво-важливими органами, від яких останній впав на підлогу, після чого нанесла, ще два удари лезом ножа по тілу покійного. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер на місці у своєму житловому будинку. Смерть ОСОБА_5 настала від проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з базовою загально-середньою освітою, не працююча, раніше не судима, затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 09 липня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. ст. 115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування було виявлено та вилучено ніж, жіночий піджак, білого кольору, жіноча хустка, жіночі тру, два сліди стопи, одинадцять недопалків сигарет (без фільтра), халат чорного кольору, майку, труси, штани білого кольору, майку зеленого кольору, змиви речовини бурого кольору, штани спортивні, футболку, пачку від сигарет «Прима», пляшки з під алкогольних напоїв «П`яна Хата», «Пшенична», «Болград».

За вказаними об`єктами необхідно провести ряд молекулярно-генетичних, судово-імунологічних, судово-дактилоскопічних, судово-цитологічних експертиз та трасологічної експертизи для проведення яких необхідно надати взірці відбитків пальців рук, зразки букального епітелію свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак остання, ознайомившись із постановою прокурора про отримання біологічних зразків для експертиз від 24.10.2019, відмовилася добровільно надавати свої біологічні зразки, що підтверджується рапортом слідчого від 28.10.2019.

Враховуючи, що проведення зазначених судових експертиз має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та висновки вказаних експертиз можуть бути використані як доказ для з`ясування питання про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а остання відмовився добровільно надавати свої біологічні зразки для проведення експертиз, тому звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 2 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст.28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканність - найважливіше демократичне право, яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські та політичні права, Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист всіх осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, що принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина - обов`язок держави та її органів, у тому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом ( ст. 29 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 - 166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Слід зазначити, що положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 року у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь - якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Проте, ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправ відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.

Під біологічними зразками для проведення експертизи розуміють різного роду виділення (слина, сперма, клітини епітелію, кров, зразки кісткового мозку, органів тощо). Відомо, що їх примусове відібрання потребує обов`язкового залучення відповідного спеціаліста.

При цьому, необхідно передбачити можливість здійснення примусового відібрання біологічних зразків, які потребують порушення анатомічної цілісності тканин організму за умови отримання попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків, або проведення судово-медичної експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог слідчий суддя виходить з того, що дана категорія справ розглядається за правилами ст.ст. 160-167 ЦПК України, які регляментують розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів.

Зазначеними нормами процесуального права, зокрема, приписами ст. 160 КПК України визначено, що у клопотанні зазначається речі і документи, доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи зокрема перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності із іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку із яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (в даному випадку відібрання біологічних зразків).

Не доведення цих обставин є прямою підставою для відмови в задоволенні відповідного клопотання.

Однак, слідчим до матеріалів клопотання не долучено копію ухвали про призначення експертизи та не доведено необхідність відібрання даних зразків, а тому слідчий суддя враховуючи, що примус є єдиним можливим засобом, що унеможливлює надання оцінки обставинам на які наголошує практика Європейського суду з прав людини та з урахуванням зазначеної практики, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 242-244 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків для експертного дослідження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1