Справа № 569/1585/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городок, Рівненського району, Рівненської області, українця, громадянина України , із вищою освітою, одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні злочину передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003144 від 15.05.2016 року,
ВСТАНОВИВ:
15.05.2016, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Сhery Kimo», реєстраційний помер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Соборна зі сторони вул.Ювілейна в напрямку вул.Старицького в м. Рівне, навпроти будинку №372 по вул.Соборна в м.Рівне, в порушення вимог п. 18.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху), при виникненні небезпеки для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка закінчувала перехід проїзної частини по регульованому пішохідному переході зліва на право по ходу руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування із зупинкою транспортного засобу до місця наїзду.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеню з наявністю забійної рани лівої лобної ділянки та крововилива в цій ділянці; багатоуламкових подвійних переломів обох кісток правого передпліччя; забійної рани пальця лівої кисті; крововиливів з саднами на лівому колінному суглобі, на лівій гомілці, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я.
Порушення ОСОБА_4 п.18.2 Правил дорожнього руху, який передбачає, що на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та суду пояснив, що 15.05.2016 року приблизно о 08.45 год. він рухався на автомобілі помаранчевого кольору марки «Черрі Кімо» по вулиці Соборна, зі сторони вулиці Млинівська в напрямку вулиці Старицького зі швидкістю приблизно 60 км/годину, їхав в другому ряді проїзної частини вулиці Соборна. Перед перехрестям стояли два автомобілі, які повертали на вулицю Вербова. Рухаючись на зелене світло сигналу світлофора, він прийняв праву сторону вулиці Соборна. Проїхавши перехрестя, за автомобілем, який чекаючи, пропустити автомобіль, який рухається прямо, раптово вибігла жінка літнього віку. Він побачивши перешкоду, прийняв екстрене гальмування та повернув праву сторону. В результаті відбулось контактування з перешкодою лівою частиною автомобіля. Уникнути зіткнення йому не вдалося, оскільки переднім правим колесом він наїхав на бордюрний камінь. Після того, він викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції. Тілесні ушкодження в потерпілої визнає, оскільки бачив поломану руку. Крім того, зазначив, що він не бачив як потерпіла ступала на пішохідний перехід. Також вказав, що поліс обов`язкового страхування ним оформлений не був. Просив виправдати його.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 15 травня 2016 року о 09 год., яка була погода не пам`ятає. Пам`ятає, що були калюжі. Дорога була вологою. Рухалась по регульованому пішохідному переходу під прямим кутом. Автомобілів на проїзній частині не було. Пройшовши відстань приблизно 10 метрів, вона відчула, як з правої сторони напрямку руху, на неї здійснив наїзд легковий автомобіль. В результаті удару вона отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до ЦМЛ. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів та не застосовувати ст..49 КК України.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що 15.05.2016 року приблизно о 08 год. 45 хв. він рухався на власному автомобілі по вулиці Соборна зі сторони вулиці Млинівська в напрямку вулиці Старицького зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Рухався по правій стороні вулиці Соборна. На відстані приблизно 300 метрів, з лівої сторони обігнав автомобіль «Черрі кімо» рухався зі швидкістю приблизно 70 км/год. ближче до середини проїзної частини Автомобілів на проїзній частині вулиці Соборна не було, оскільки був вихідний день неділя. Рухаючись по вулиці Соборна, він помітив, як автомобіль марки «Черрі кімо» приблизно за 10 -15 метрів почав здійснювати з`їзд праворуч та на пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода. Наїзд відбувся ближче до правого краю проїзної частини вул. Соборна в напрямку вулиці Старицького. На який сигнал світлофора рухався автомобіль марки «Черрі кімо» він не пам`ятає. Він лише помітив, як автомобіль здійснив наїзд на пішохода, який перетинав проїзну частину з ліва на право по ходу руху автомобіля. Наїзд відбувся передньою частиною лівого крила та лобовим дзеркалом.
Крім показів потерпілого та свідка вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується письмовими доказами, а саме:
Протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 15.05.2016, з якого вбачається, що місце дорожньо- транспортної пригоди знаходиться по вул. Соборна біля кафе «Млин», де наявні дорожні знаки та дорожня розмітка регульованого пішохідного переходу. Спосіб регулювання руху на ділянці дороги - світлофор. Наявне дорожнє покриття для двох напрямків шириною 12,30 м, розмітка наявна лише для 1 смуги руху в одному напрямку та 1 смуги руху в зустрічному напрямку. В протоколі огляду зафіксовано положення транспортного засобу «Черрі кімо» д.н.з. НОМЕР_1 , на місці пригоди та сліди гальмування. Зокрема, відображено, що від заднього правого колеса на дорожньому покритті є слід гальмування довжиною 5,80 м. Слід має початок на відстані 1,25 м від правого краю дороги та по ходу відходить праворуч до бровки, де після контактування перетворюється слід ковзання металу по асфальті, переднє праве колесо автомобіля порожнє. В автомобілі пошкоджений передній лівий ліхтар, капот, лобове скло. Складено план-схему ДТП (загальний слід гальмування - 9,0 м) та долучено фотографії а.с.11-13;
Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди а.с.14;
Фототаблиця а.с.15 -20;
Заявою а.с.21;
Постановою про призначення судової інженерно транспортної експертизи а.с.30;
Висновком експерта 3.1 -402/16 від 01.07.2016, згідно якого вбачається, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля та система рульового керування автомобіля знаходилися в працездатному стані. Шини передніх коліс автомобіля не відповідали вимогам п.31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України (тобто наявна несправність, а саме, встановлення на одну вісь транспортного засобу шин різних розмірів та різних моделей з різними малюнками протектора), а шини задніх коліс - відповідали. В ході допиту обвинувачений повідомив, що йому було про це відомо, однак на його думку, це не має значення в умовах даної ДТП а.с.31-38;
Висновком експерта 3.1 -403/16 від 10.08.2016, згідно якого вбачається, що контактування автомобіля з пішоходом відбулося передньою лівою частиною автомобіля на правій (відносно руху в напрямку вул. Дубенська) смузі руху проїзної частини вулиці Соборна а.с.40-45;
Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим а.с.46;
Схемою до протоколу а.с.47;
Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим а.с. 48 ;
Схемою до протоколу а.с.49;
Протоколом слідчого експерименту з свідком а.с.50;
Схемою до протоколу а.с.51;
Висновком експерта 3.1 -28/18 від 22.01.2018, згідно якого вбачається, що дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.18.2 Правил дорожнього руху та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Висновком експерта №1112 від 03.08.2016 згідно якого вбачається, що в крові ОСОБА_7 етиловий спирт не знайдений а.с.63;
Висновком експерта №702 від 21.07.2016 згідно якого вбачається, що при огляді ОСОБА_7 та згідно медичних документів виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку легкого ступеню з наявністю забійної рани лівої лобної ділянки та крововилива в цій ділянці; багатоуламкові подвійні переломи обох кісток правого передпліччя; забійна рана III пальця лівої кисті; крововиливи з саднами на лівому колінному суглобі, на лівій гомілці, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до звернення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в постанові терміну, а саме 15.05.2016, та відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я а.с.67-68;
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що факт скоєння даного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи, показаннями потерпілої, свідка, які є логічними і взаємопов`язані між собою.
З огляду на викладене суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 була повністю доведена і він вчинив злочин за ст.286 ч.1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, судом не встановлено.
Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами. На думку суду, даний вид покарання є необхідним і достатнім, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого злочину і наслідками, які настали в результаті його вчинення.
Положеннями ч.5 ст.74 КК України регламентовано, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, останній вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, 15.05. 2016 року, відтак на час ухвалення вироку сплинув, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України, трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Тобто, перебіг трирічного строку давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України не переривався та сплинув на час ухвалення вироку.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від призначеного покарання у вигляді обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім того, потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я у провадженні про кримінальне правопорушення, згідно з яким зазначено, що матеріальна шкода полягає у витратах на лікування та реабілітацію. Просила у рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути солідарно з ОСОБА_9 та МТСБУ (23 975 грн. 27 коп.), у відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 ( 38 258 грн. 53 коп.).
Розглядаючи заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , суд враховує наступне.
Згідно з положеннями ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди потерпіла ОСОБА_7 мотивує тим, що матеріальна шкода полягає у витратах на лікування та реабілітацію. Просила у рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути солідарно з ОСОБА_9 та МТСБУ (23 975 грн. 27 коп.).
На підтвердження витрат, понесених потерпілою ОСОБА_7 на придбання ліків, останньою надано чеки на їх придбання, тому вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 23 975 грн.
Представник другого відповідача - МТСБУ, подав до суду відзив, в якому просить відмовити позивачу у стягненні солідарно з відповідача 2 шкоди, пов`язаної з лікуванням та шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності в сумі 23975 грн. 27 коп.
Обвинувачений цивільний відповідач позов визнав частково.
Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
Вимоги ОСОБА_7 до МТСБУ про відшкодування шкоди завданої ушкодження здоров`я у провадженні про кримінальне правопорушення є передчасними, так як абзацом 4 ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, то перебіг строку прийняття рішення страховою компанією щодо виплати припиняється до дати, коли страхувальнику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
Вирішуючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення 38 258 грн. моральної шкоди, суд враховує наступне.
Згідно з положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Потерпіла ОСОБА_7 на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначила, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , що пов`язані із заподіянням шкоди здоров`ю вона зазнала не тільки фізичних, а й моральних страждань, які знайшли свій прояв у фізичних стражданнях під час самої події та під час лікування. Зазначене переконує суд у тому, що потерпіла ОСОБА_7 у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, зазнала моральних страждань, тому суд приходить до висновку про заподіяння моральної шкоди та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково в сумі 5000 грн.
Згідно ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 3189,20 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.12, 49, 66, 67, 70, 74, ч.1 ст. 286 КК України,ст. 1166, 1167 ЦК України, п.3 ч.9 ст.100, ст.122, 124, 349 ч.3, 368-370, 374-376 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 23 975 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 27 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 3189,20 гривні.
На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1