Дата документу 18.06.2019 Справа № 314/713/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1105/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/713/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 березня 2019 року, якою

відмовлено у задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання».

Згідно з ухвалою судді, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_7 надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», відповідно до якого просить суд зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня його затримання з 18.06.2018 до набрання вироком законної сили згідно ч.5 ст.72 КК України.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вироком Селидівського міського суду Донецької області вже було вирішено питання про застосування про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», а тому у задоволенні клопотання засудженого відмовив.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою. Зі змісту доводів апеляційної скарги випливає, що суд не перерахував строк тримання під вартою у період з 18 листопада 2016 року до 10 вересня 2018 року . З огляду на вказані обставини просить ухвалу суду скасувати і перерахувати йому вказаний строк на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання».

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка вважала, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого, такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів ухвала суду відповідає вказаним вимогам та вони були дотримані судом першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції яка діяла на момент вчинення засудженим злочину), судом у строк покарання зараховується строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 10.09.2018, відповідно до якого його засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. При цьому, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.09.2018 до набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 10.09.2018 року набрав законної сили 26.11.2018.
Строк у період з 18.11.2016 по 10.09.2018, не є попереднім ув`язненням, а є строком відбутого покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2016. Відтак підстав для перерахунку цього строку відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 №838-VIII, у суду не було.

Доводи апелянта правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 березня 2019 року,якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4