Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/339/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ст.115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2019 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працює електромонтером у виробничому підрозділі ЕЧЕ 7 - ЕЧ 8 м. Помічна, раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 60 днів, а саме: з 14 години 15 хвилин 17 серпня 2019 року до 14 години 15 хвилин 15 жовтня 2019 року, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області суду з клопотанням, погодженим із начальником Добровеличківського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000415,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 15.08.2019 року, близько 21.00 години, знаходячись за місцем свого проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , маючи боргові зобов`язання перед ОСОБА_11 , вирішив скоїти вбивство останнього.

З метою реалізації свого протиправного наміру, на території свого домоволодіння, а саме у гаражі взяв ніж та помістив його на пасажирське сидіння свого автомобіля, марки «Москвич» моделі М2140, гірчичного кольору, д.н.з НОМЕР_1 на якому поїхав у місто Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, де проживає ОСОБА_11 . Прибувши на місце, підозрюваний, щоб не бути поміченим, сховав свій автомобіль біля залізничної колії на початку вулиці Степова. Вказаний вище ніж помістив до сумки, яка була одягнена в нього через плече на праву сторону. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_8 попрямував до місця проживання ОСОБА_11 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Під час ходи зателефонував ОСОБА_11 щоб той відчинив хвіртку. ОСОБА_11 при зустрічі з ОСОБА_8 запросив останнього зайти до приміщення його будинку, а саме кімнати кухні.

Реалізуючи свій протиправний намір, скориставшись заздалегідь приготовленим ножем, тримаючи його в правій руці, ОСОБА_8 наніс ним один удар ззаду в ділянку шиї ОСОБА_11 .

Після чого останній вибив з рук підозрюваного ніж, та між ними зав`язалася боротьба, в ході якої ніж потрапив до рук ОСОБА_11 , в наслідок чого останній наніс ним декілька ударів по тулубу ОСОБА_8 . В подальшому, маючи фізичну перевагу, ОСОБА_8 перехопив ножа в свої руки та тримаючи його в правій руці, наніс ОСОБА_11 два удари ножем в ділянку рудної клітини ліворуч. Після отриманих ударів потерпілий намагався втекти та повернувся спиною до ОСОБА_8 . Однак, в цей час, останній наніс ОСОБА_11 вісім ударів ножем у верхню частину спини, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, які були несумісні з життям, спричинивши його смерть.

Переконавшись, що ОСОБА_11 не подає ознак життя, ОСОБА_8 зібрав у портфель, якого знайшов у будинку, особисті речі потерпілого, а саме мобільний телефон марки «ASUS», ноутбук марки «ASUS», планшет марки «ASUS» та відео реєстратор. В подальшому за допомогою паперу, який знайшов у будинку, здійснив підпал житлових кімнат та покинув місце скоєння злочину.

Ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, наявність ризиків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 177 КПК України, а також ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з насильством, застосування відносно нього більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а тому відносно ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Обравши відносно його підзахисного альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт за місцем фактичного проживання.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав належної оцінки характеризуючим даним особи його підзахисного, не оцінив вік, наявність місця проживання, сімейний стан, постійне місце роботи, тому не слід було застосовувати такий виключно суворий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Доводи слідчого про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинених інших кримінальних правопорушень, знищення, ховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вплив на свідків не підтверджено доказами наданими до клопотання.
В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст..177 КПК України. Слідчий у клопотанні погодженому прокурором не навів наявність реальних ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття особи під варту.
Крім того, в даний час особа перебуває під вартою незаконно, оскільки судом першої інстанції визначено що особа має перебувати під вартою з 14 години 15 хвилин 16.10.2019 р., вищезазначена дата ще не настала відповідно, приміщення особи під варту є передчасним.

Вислухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність доказів, що на підтвердження ризиків, неврахування районним судом того, що підозрюваний має дружину, має на утриманні дитину, а також має постійне місце проживання.
Однак, зазначене колегія суддів не бере до уваги.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у ОСОБА_8 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.
А тому на думку колегії суддів перебуваючи на волі ОСОБА_8 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисту щодо підозрюваний ОСОБА_8 може своєю працею заробляти собі на життя не може бути враховано, оскільки останній мав можливість своєю працею заробляти на життя та не вчиняти кримінальне правопорушення.
Також, не можуть бути задоволено доводи захисту стосовно наявності у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, а саме наявність дружини та дитини, як підстава обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення та наслідки, які настали від злочину - смерть людини свідчать про підвищену його небезпеку не тільки для суспільства, а ще до своєї родини.

При цьому, колегія суддів бере до уваги факт того ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення намагався приховати злочин, а саме за допомогою паперу, який знайшов у будинку, здійснив підпал житлових кімнат та покинув місце скоєння злочину.

Крім того, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_8 заздалегідь планував вбивство ОСОБА_11 , оскільки підозрюваний заздалегідь взяв ніж на зустріч з потерпілим, щоб не бути поміченим, сховав свій автомобіль біля залізничної колії на початку вулиці Степова.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час
ОСОБА_8 становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення намагався приховати злочин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколи огляду місця події від 17.08.2019 року (а.п.10-15); протокол допиту підозрюваного від 18.08.2019 року (а.п.22-24); протокол проведення слідчого експерименту від 18.08.2019 року).
Кримінальні правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_8 є: умисними, корисливими, особливо тяжкими, посягає на життя іншої особи.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останній маючи дохід не зміг мирним шляхом вирішити конфлікти між ним та ОСОБА_11 , та вчинив вбивство останнього.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 дні, залишити без змін.

Також не можуть бути задоволено доводи захисту стосовно того, що

ОСОБА_8 незаконно утримується під вартою, оскільки ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2019 року, виправлено описку в ухвалі Добровеличківського районного суду Кіровоградської області вказано правильну дату з якої слід відраховувати строк тримання під вартою, а саме 17 серпня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2019 року, якою стосовно підозрюваного
ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 60 днів, а саме: з 14 години 15 хвилин 17 серпня 2019 року до 14 години 15 хвилин 15 жовтня 2019 року, без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_12 Ремез