09.08.2019 363/3041/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000586 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженца м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має середньо-спеціальну освіту, тимчасово не працюючого, не судимого, не одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого,
у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 року приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться у металевому вагончику, придбав пачку цигарок, після чого виявив, що продавець ОСОБА_5 залишила на прилавку магазину, на калькуляторі, свій мобільний телефон марки «Samsung» модель GT- N7100. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попередньо переконавшись, що ОСОБА_5 відволіклась, розставляючи товари на вітрині магазину, та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 викрав вказаний мобільний телефон, поклавши його в кишеню шорт. Після цього, ОСОБА_4 покинув приміщення вказаного магазину. Викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме залишив собі для власного користування. Таким чином, ОСОБА_4 заподів потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1395 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Обвинувачений свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити обліково - характеризуючи дані щодо обвинуваченого.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 04.07.2018 року близько 13 годині він прийшов до магазину за адресою: АДРЕСА_2 з метою купити цигарок та побачив на прилавку магазину мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Провину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 1 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 не судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung» модель GT- N7100, який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 повернути потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1