УХВАЛА
"20" вересня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування встановлено, що 18.09.2019 близько 22:20 годині в районі будинку № 118 по пр. Московському м. Харкова автомобілем «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_6 . В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.
19.09.2019 у період часу з 01 год. 20 хв. до 02 год. 20 хв. старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого встановлено, що автомобіль «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: деформація лівої бокової частини.
Таким чином, як зазначено прокурором, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи (технічний стан) з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , в ході огляду місця події 19.09.2019 вилучила автомобіль «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 власником автомобіля «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 .
Прокурором зазначено, що з метою забезпечення збереження слідової та доказової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, шляхом зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження, а також збереження речового доказу, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
У судове засідання прокурор не з`явився. Прокурор ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого клопотання без його участі у зв`язку з участю в інших засіданнях, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_4 , власниця майна, у судове засідання не з`явилась, судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про час та місце розгляду даного клопотання, про що слідчим ОСОБА_7 , що входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суду надано рапорт. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 , - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «Рено Дастер» р.н. НОМЕР_1 , визначити спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів АГВ ЦЗ ГУНП в Харківський області за адресою: м. Харків вул. Пушкінська, 106.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1