справа № 208/6530/19
№ провадження 1-кп/208/682/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001687 від 04.09.2019 та угоду про визнання винуватості від 26.09.2019 року укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001687 від 04.09.2019. з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, на утримані малолітніх дітей не маючого, має повну загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 приблизно о 02.00 год. ОСОБА_4 проходив по просп. Аношкіна у м. Кам`янське. В зазначений час, ОСОБА_4 побачив автомобільну стоянку, розташовану за адресою: просп. Аношкіна, 63-А у м. Кам`янське, обладнану огорожею та забезпеченою охороною, на території якої зберігались автомобілі.

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на викрадення майна із будь-якого автомобіля, який розташований на території вищезазначеної автомобільної стоянки.

Керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву та корисливої мети, 22.08.2019 приблизно о 02.20 год., ОСОБА_4 проник на територію автомобільної стоянки, обладнаної огорожею та забезпеченої охороною, розташованої по просп. Аношкіна, 63-А у м. Кам`янське.

Перебуваючи на території вищевказаної автомобільної стоянки, ОСОБА_4 побачив автомобіль «Mercedes-Benz», д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , та продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, відкрив не зачинені на замок дверцята вказаного автомобіля, звідки таємно викрав вогнегасник вуглекислотний ВВК-3,5л., вартістю 493,33 грн., трос для кріплення вантажу з фіксуючим замком 8 пг/м, ринкову вартість якого під час проведення судово-товарознавчої експертизи не визначено, а також віник, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, тобто вартістю на загальну суму згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1057 від 17.09.2019 становить 493,33 грн.

Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 493,33 грн.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням до сховища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

26.09.2019 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду.

Враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: те, що за місцем фактичного проживання характеризується умовно позитивно, в силу вимог ст.89 КК України не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуваним строком 2 роки, а також покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п.2 ч.З ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого мені кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявления клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Відповідно до абзацу четвертого ст.469 КПК України потерпілий ОСОБА_6 надав свою письмову згоду прокурору на укладення угоди між обвинуваченим та прокурором.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Винним визнає себе повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, повне визнання вини, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

Питання щодо судових витрат слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішувати в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.09.2019 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001687 від 04.09.2019. з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання, призначеного цим вироком з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період випробувального терміну такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628,04 грн. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи за № 19/12.1/1057 від 17.09.2019 року.

Речові докази:

- вогнегасник вуглекислотний ВВК-3,5 л. та трос для кріплення вантажу з фіксуючим замком 8 пг/м. передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у нього.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1