Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
201/4782/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; арешт майна.
Надіслано судом: 26.06.2019. Зареєстровано: 27.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 02.07.2019.
Дата набрання законної сили: 19.06.2019
Номер судового провадження: 11-сс/803/842/19
ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/842/19 Справа № 201/4782/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7

представника третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши увідкритому судовомузасіданні матеріализа апеляційноюскаргою третьої особи,щодо майнаякої вирішуєтьсяпитання проарешт - ОСОБА_7 на ухвалуслідчого суддіЖовтневого районногосуду м.Дніпропетровська від22квітня 2019року пронакладення арештуна майно у кримінальному провадженні №0000909,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та накладено арешт на: чеки, квітанції, прайс листи на продаж алкоголю; блокнот зеленого кольору з записами; мобільний телефон моделі САМСУНГ ГАЛАКСІ ДЖЕЙ5, імей НОМЕР_1 ; мобільний телефон моделі СОНІ сірого кольору імей НОМЕР_2 ; мобільний телефон моделі «АЙФОН8+» імей НОМЕР_3 , 1995 пароль; мобільний телефон моделі «МЕІЗУ» імей НОМЕР_4 , імей НОМЕР_5 , флеш накопичувач чорного та чорвного кольору; ноутбук «АСЕР» s/n: IV XGD6EU0337342AHFC7600; ноутбук моделі «SONY» серійний номер 00451, без батареї; печатка ОСОБА_10 ;-документи-виписка з Единого державного реєстру юридичних осіб ОСОБА_10 ; папка чорного кольору з фінансовими документамипо фінансово господарської діяльності; документи про анулювання ліцензії на алкоголь; ноутбук моделі «SONY» серійний номер 00021; фалоіметатори у кількості 6 одиниць, засоби контрацепції, наручники; мобільний телефон ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 моделі «SONY» чорного кольору, НОМЕР_6 ; мобільний телефон ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моделі «Айфон7», пароль НОМЕР_7 ; мобільний телефон моделі Хуавей, сірого кольору з робитим екраном який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,; мобільний телефон моделі «Айфон6С» з номером НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; мобільний телефон «Айфон7+» чорного кольору на імя ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; мобільний телефон «Мейзу» сірого кольору з номером НОМЕР_9 ; мобільний телефон моделі «Ксіомі» пароль 1980, на імья ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; мобільний телефон «Ксіомі Редмі3» на імья ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , пароль НОМЕР_10 ; мобільний телефон моделі «Samsung S9+» фіолетового кольору; мобільний телефон «SamsungА6» чорного кольору в червоному чохлі; мобільний телефон «Sony xperia» чорного кольору; мобільний телефон «Ксіомі» чорного кольору на імья ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; мобільний телефон «Samsung» сірого кольору з тріснутим екраном; мобільний телефон «Меізу» чорного кольору якій належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та пароль до нього НОМЕР_11 ; мобільний телефон моделі «АЙФОН SE» сірого кольору на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та два флеш накопичувача; мобільний телефон «Nokia» сірого кольору; мобільний телефон «Хуавей» сірого кольору; мобільний телефон «Меізу» червоного кольору; мобільний телефон моделі «Самсунг Дуос»; мобільний телефон «Айфон5» пароль до нього НОМЕР_12 ; мобільний телефон моделі «Айфон7+» пароль до нього НОМЕР_13 ;- мобільний телефон моделі «Леново» чорного кольору; мобільний телефон моделі «Мейзу5» пароль-2331шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, і визначити місце збереження вищевказаного камера схову Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, 7.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що на вилучених в ході проведеного огляду за вищевказаною адресою документах та речах збереглися сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі документи, які підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а тому суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою належної фіксації доказів у провадженні виявлені та вилучені речі, відповідно до ст. 98 КПК України, є предметами, використаними як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберігають його сліди, а також необхідні для забезпечення належної фіксації таких доказів у кримінальному провадженні та забезпечення збереження таких речових доказів, у зв`язку із чим арешт на тимчасово вилучене майно є необхідним.

Не погоджуючисьз данимрішенням слідчогосудді,третя особа,щодо майнаякої вирішуєтьсяпитання проарешт ОСОБА_7 подавапеляційну скаргу,в якійпросить поновитистрок наоскарження ухвалислідчого суддіЖовтневого районногосуду м.Дніпропетровська від22квітня 2019року пронакладення арештуна майно у кримінальному провадженні №0000909, скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме телефон мобільний телефон моделі Samsung Gaiaxy S9+ IMEI IMEI НОМЕР_14 фіолетового кольору.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року є не законною та такою, що підлягає скасуванню в частині накладення арешту на його телефон, оскільки він не є ані власником, ані працівником розважального закладу, який розташований за адресою : м. Дніпро, вул. Монастирський острів, буд. 33, особисто не знайомий ані з керівництвом, ані з працівниками цього закладу. 22 квітня 2019 року він був звичайним відвідувачем, на його думку, пересічного нічного розважального закладу, які непоодинокі у м. Дніпрі. Про те, що зазначений заклад є начебто місцем розпусти, йому стало відомо вже від працівників поліції.

Вважає, що посилання, як слідчого судді в ухвалі, так і слідчого та прокурора у клопотанні на те, що вилучене під час обшуку за адресою : м. Дніпро, вул. Монастирський острів, буд. 33, належне йому майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, не ґрунтуються на вимогах закону, а телефон Samsung Gaiaxy S9+ IMEI НОМЕР_14 фіолетового кольору з урахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення, за яким розпочато досудове розслідування, не має відношення до предмету доказування в рамках зазначеного кримінального провадження та не відповідає критеріям визначеним в ст. ст. 98,167 КПК України. Оскільки доступ до інформації щодо телефонних переговорів та СМС переписки власника телефону можливий шляхом витребування в установленому законом порядку у оператора мобільного зв`язку, то у суду не було підстав накладати арешт на належний йому телефон.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без його участі, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останнього обчислюється з дня отримання ним копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить. Тому колегія суддів не вважає, що в даному випадку наявний пропуск цього строку, а отже й не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження №0000909, розслідуване кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 302 КК України, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2019 року на підставі заяви ОСОБА_21 , полягає у тому, що на території Соборного району м. Дніпро функціонує місце розпусти.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження до слідчого відділу надійшло інформування від о/у СКП Соборного ВП, згідно якого встановленно місце розпусти для надання послуг сексуального характеру, організовування свінгерських вечірок, знімання на відео та в подальшому завантаження в мережу інтернет для публічного перегляду, встановлено що группа невідомих осіб, знаходячись за адресою м.Дніпро, Монастирський острів, буд. № 33 займаються оргнізовуванням та утримуванням місця розпути.

17.04.2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надав дозвіл на проведення обшуку в об`єкті нерухомості, розташованому за адресою: м.Дніпро, вул. Монастирський острів,33, в ході якого 20.04.2019 року було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні слідчого майно.

У випадку, що розглядається, під час розслідування даного кримінального правопорушення у слідчого цілком обгрунтовано виникла версія про те, що є достатні підстави для припущення, що відбувся факт створення або утримання місць розпусти, а також звідництво для розпусти, передбачених кримінальним законом, а саме ч. 1 ст. 302 КК України, що є достатньо обґрунтованим для проведення кримінального розслідування та вжиття відповідних забезпечувальних заходів з метою збереження речових доказів. Дану позицію слідства підтримав суд першої інстанції під час розгляду клопотання про арешт вищевказаного майно та своїм рішенням задовольнив його, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

У рішенніЄвропейського судуз правлюдини від07.06.2007р.у справі«Смирнов протиРосії» буловисловлено правовупозицію проте,що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги, як і пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представника під час апеляційного розгляду такого висновку колегії суддів не спростовують.

Так, арешт на майно, щодо якого існують всі наявні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України щодо речових доказів у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Що стосується апеляційних вимог в частині відсутності причетності апелянта до будь-якого злочину та відсутності в нього статусу підозрюваного чи обвинуваченого в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим його майно не може бути речовим доказом чи об`єктом конфіскації, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з практики Європейського суду з прав людини, зокрема з його рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», випливає, що для вирішення питання про обмеження прав та свобод особи на етапі досудового розслідування обставини, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення. Крім того, апеляційні доводи у цій частині є передчасними, оскільки слідство ведеться на протязі достатньо короткого періоду та на даний час триває перевірка відповідних обставин у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчогосудді Жовтневогорайонного судум.Дніпропетровська від22квітня 2019року пронакладення арештуна майно у кримінальному провадженні №0000909 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...