В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2019 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Оржиця кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000236 від 16.10.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріг Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимий 10.02.2016 року за ч.2 ст. 185 ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 12.04.2019 року звільнений з Кременчуцького ВК№69 по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 будучи раніше судимий 10.02.2016 Ленінським районним судом м. Полтави за ст.185 ч.2, ст. 289 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. 12.04.2019 звільнений з Кременчуцької виправної колонії №69 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

22.08.2019, приблизно о 17 годині, ОСОБА_6 перебував поблизу господарства, належного ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме велосипеду марки «АИСТ» синього кольору, який знаходився поблизу вказаного господарства та належить ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, ОСОБА_6 , впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «АИСТ» синього кольору, який знаходився поблизу господарства належного ОСОБА_4 , чим завдав останньому матеріальної шкоди.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів злочин до кінця.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1000 гривень, відповідно до висновку експерта № 1893 від 21.10.2019.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вчинив умисні дії, які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно. Така кваліфікація дій є вірною.
24.10.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Перешкод у призначенні покарання у вигляді позбавлення волі судом не встановлено.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання.

ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_6 не має, оскільки викрадене майно йому повернуто, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Таким чином, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину. Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані обвинуваченого та його відношення до вчиненого не дають підстав для не затвердження угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України. Відповідно до ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 22.10.2019 року накладено арешт на велосипед «АИСТ», який слід зняти з набранням вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі мають бути стягнуті з засудженого.

Термін відбування покарання слід обчислювати з моменту взяття під варту за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню № 0000178 від 19.08.2019 року, по якому відповідно до ухвали Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_6 взято під варту з 09.09.2019 року, але моментом його затримання є 08.09.2019 року.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 24 жовтня 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Речові докази - велосипед «АИСТ» синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 , як йому належні, ДВД-диск із записом слідчого експерименту залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 628,04 грн. на користь держави стягнути з ОСОБА_6 .

Термін відбування покарання слід обчислювати з моменту затримання за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню № 0000178 від 19.08.2019 року, по якому відповідно до ухвали Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_6 взято під варту з моменту затримання, тобто з 08.09.2019 року.

Арешт на майно велосипед «АИСТ» синього кольору, який накладений відповідно до ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 22.10.2019 року скасувати з набранням вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського Апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1