У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000017 від 21.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 333, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що у невстановлений досудовим слідством час громадянин Республіки Польща ОСОБА_8 , будучи обізнаним із вимогами чинного законодавства України про порядок переміщення через митний кордон України товарів військового призначення та подвійсного використання, вступив у злочинну змову з невстановленою на цей час особою, спрямовану на переміщення до Республіки Польща дизельного двигуна УТД20С1 без передбачених дозвільних документів.

Для забезпечення виконання вказаного задуму, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було оформлено Договір № 1 від 20.11.2019 про продаж останньому дизельного двигуна моделі 1Д20 для генератора моделі АД-100.

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, у невстановлений час та місці до транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Crafter» з номерним знаком НОМЕР_1 було поміщено дизельний двигун моделі УТД20С1, на якому ОСОБА_10 прослідував у напрямку державного кордону України з Республікою Польща.

Надалі, ОСОБА_10 , перебуваючи 20.11.2019 в пункті пропуску «Шегині» Львівської митниці ДФС України, з метою переміщення через митний кордон України двигуна УТД20С1, немаючи відповідного дозволу або висновку Держекспортконтролю, подав співробітнику митниці декларацію, Договір №1 від 10.11.2019 та аркуш паперу з відомостями про технічні характеристики електростанції АД-100, із внесеними до них неправдивими відомостями про переміщення через митний кордон України двигуна моделі 1Д20 до генератора моделі АД-100.

В ході огляду 21.11.2019 місця події на території пункту пропуску «Шегині» у вищевказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_10 виявлено дизельний двигун моделі УТД20С1, який відповідно до Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003, Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення» № 1807 від 20.11.2003 та Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» № 86 від 28.01.2004, підлягає державному експортному контролю, таким чином, зафіксовано обставини вчинення правопорушення.

Разом з цим, у ході проведення 22.11.2019 особистого обшуку громадянина Республіки Польща ОСОБА_4 під час складання протоколу про затримання серед інших речей та документів було виявлено та вилучено:

1) транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter» з номерним знаком НОМЕР_1 ;

2) дизельний двигун моделі УТД20С1;

3) паспорт громадянина Республіки Польща на установчі дані Franiak Piotr серії НОМЕР_2 ;

4) мобільний телефон марки «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_3 з чохлом чорного кольору;

5) в`язка з ключами у кількості 7 одиниць;

6) prawo jazdy на установчі дані Franiak Piotr;

7) dowod osobisty (id-карта) № НОМЕР_4 на установчі дані Franiak Piotr;

8) картка відмови в прийнятті митної декларації №UA209070/2019/00308 на 1 арк.;

9) техпаспорт №237366936 на транспортний засіб «Volkswagen» з н.з. НОМЕР_1 ;

10) ключ-запалювання на транспортний засіб «Volkswagen» з н.з. НОМЕР_1 ;

грошові кошти на суму 2,100 євро, 42 купюри номіналом по 50 євро з такмим серійними номерами: EB, WA, WB, EA, EB, WA, WA, RB, WA, MD, WA, RA, WA, WB, WB, UD, X7, WA, RB, RD, RB, EB, RA, WB, WB, UB, WA, RB, SE, RA, EB, RC, UD, WA, RB, EC, RA, WA, RC, WA, RA, WA.

Зважаючи на викладені обставини та з урахуванням необхідності збереження речових доказів, орган досудового розслідування прийшов до висновку про те, що є всі достатні підстави для накладення арешту на вищевказані речі з вищенаведених причин.

Прокурор в судовому засіданні клопотання уточнив та просив накласти арешт на дизельний двигун моделі УТД20С1, мобільний телефон марки «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_3 з чохлом чорного кольору, та картку відмови в прийнятті митної декларації №UA209070/2019/00308.

Володілець майна та його захисник клопотання визнали частково.

Заслухавши прокурора, володільця майна та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у ході проведення 22.11.2019 особистого обшуку громадянина Республіки Польща ОСОБА_4 виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 22.11.2019 року вищезазначені речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000017 від 21.11.2019 року.

Зважаючи на те що прокурор у судовому засіданні уточнив перелік майна, на яке слід накласти арешт, володілець майна не заперечив проти накладення арешту на майно, перелік якого уточнено прокурором, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, проведення відповідних слідчих дій та досягнення дієвості у цьому провадженні, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення 22.11.2019 особистого обшуку у громадянина Республіки Польща ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження таким майном, а саме на:

- дизельний двигун моделі УТД20С1;

- мобільний телефон марки «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_3 з чохлом чорного кольору;

- картка відмови в прийнятті митної декларації №UA209070/2019/00308 на 1 арк.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1