Шаргородський районний суд
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року

м. Шаргород

Справа №152/941/19

провадження 1-кп/152/94/19

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000188 від 04.07.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 в кінці червня 2019 року приблизно о 02.00 годині підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, з корисливих спонукань прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом зриву навісного замка, проник в середину приміщення літньої кухні звідки таємно викрав велосипед марки " Україна", вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 5045/19 21 від 18.07.2019 складає 767 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та використовував викрадений велосипед для власних потреб.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 767 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, згідно з приписами ч.6 ст. 22 КК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що в кінці червня 2019 року приблизно о 02.00 годині з метою крадіжки він прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на подвір`я, рукою зірвав навісний замок на вхідних дверях в літню кухню, проник в середину приміщення, звідки скоїв крадіжку велосипеда марки "Україна", яким користувався до вилучення працівниками поліції.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_5 на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки. До суду від потерпілого ОСОБА_5 поступила заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, при призначенні виду і розміру покарання покладається на вирішення суду (а.п.28).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо проведення судового розгляду без потерпілого, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого ОСОБА_5 з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Виконуючи вимоги ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 також вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що подав письмову заяву (а.п.32).

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суда немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , та переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються та про можливість проведення судового розгляду за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

При прийнятті такого рішення суд враховує положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

При цьому, суд також застосовує практику ЄСПЛ в означеному питанні, зокрема рішення в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006, у п.113 якого зазначено, що "основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства").

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він в кінці червня 2019 приблизно о 02.00 годині підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом зриву навісного замка, проник в середину приміщення літньої кухні звідки скоїв крадіжку велосипеда марки " Україна", вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 5045/19 21 від 18.07.2019 складає 767 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), поєднаній з проникненням до іншого приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинні нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП "Шаргородська ЦРЛ" ОСОБА_3 не перебуває (а.п.36).

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Шаргородського РС з питань пробації філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 28.08.2019 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області разом з матір`ю, не одружений, з рідними має добрі відносини, з людьми з антисоціальною поведінкою зв`язків не підтримує. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, в тому числі сприяння у працевлаштуванні, направлення для отримання соціальних послуг від відповідних служб (а.п. 23 - 27).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , який активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, повернув викрадений велосипед потерпілому ОСОБА_5 , позитивно характеризується за місцем постійного проживання, та досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 4 статті 12 КК України є тяжким злочином, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілого, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

На переконання суду, призначення саме такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим у ст.2 КПК України.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню велосипед марки "Україна" підлягає залишенню у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 471 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не обирався. Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1