Справа № 364/1024/19
Провадження № 1-кп/364/120/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5

представника уповноваженого органу з питань пробації Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за угодою про визнання винуватості кримінальне провадження, внесене 19.06.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 30.08.2019 р. надійшов затверджений прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відносно обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України); ухвалою суду від 04.09.2019 р. у порядку статті 314 КПК України призначено підготовче судове засідання на 15.10.2019 р., відкладене через неявку Захисника на 08.11.2019 р.

У підготовчому судовому засіданні 08.11.2019 р. суду подано угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2019 р. між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності його захисника ОСОБА_5 .

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що за обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 на початку травня 2016 року, точної дати і часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи у зоні проведення АТО на території України, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав бойові припаси та вибухові речовини, а саме: гвинтівкові бойові патрони калібру 7,62x54R, споряджені бронебійно-запалювальною кулею (20 патронів), кулею «ЛПС» зі сталевим осердям (4 патрона), запал дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпус наступальної ручної осколочної гранати РГД-5, які без передбаченого законом дозволу всупереч вимог пункту 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 р. № 622 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077 (із змінами), до правоохоронних органів не здав, а перевіз на громадському транспорті до місця свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та помістив їх на нижній полиці дерев`яної шафи у спальній кімнаті будинку, тим самим вчинив дії щодо незаконного носіння боєприпасів та вибухових речовин, а також в подальшому незаконно їх зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком судово-балістичної експертизи від 12.07.2019 р. № 8-2/564 надані на дослідження патрони, які вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , та поміщені до спецпакету № 7189956, є гвинтівковими бойовими патронами калібру 7,62x54R, споряджені бронебійно-запалювальною кулею (20 патронів), кулею «ЛПС» зі сталевим осердям (4 патрона) та відносяться до боєприпасів до нарізів вогнепальної зброї; надані на дослідження патрони придатні для стрільби; ці патрони призначенні для використання у зброї відповідного типу та калібру гвинтівках, карабінах та кулеметами калібру 7,62x54R (гвинтівка зразка 1891/30 р. конструкції Мосіна, СВД, ручні кулемети Дегтярьова перелік не є вичерпним).

За висновком судової комплексної вибухово-технічної експертизи від 16.08.2019 р. № 14-294, 11-1/303:

1) надані на дослідження предмети, що містилися в спецпакеті № АБ027691, є частинами та залишками уніфікованого запала дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) (об`єкти №№ 3-6, група об`єктів № 7) та предметом з полімерного матеріалу (об`єкт № 2);

2) надані на дослідження предмети, що містилися в спецпакеті № АБ027691, є частинами та залишками уніфікованого запала дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) (об`єкти №№ 3-6, група об`єктів № 7), який є вибуховим пристроєм та призначений для вчинення вибуху, і на момент знешкодження перебували у зібраному вигляді, тобто відносився до бойових припасів; наданий на дослідження предмет з полімерного матеріалу (об`єкт № 2) не відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів;

3) на наданих на дослідження предметах вибухових речовин та продуктів вибуху не виявлено в межах чутливості використаних методів дослідження;

4) наданий на дослідження предмет, поміщений до спецпакету № АБ043476, є промислово виготовленим корпусом наступальної ручної осколочної гранати РГД-5 (об`єкт № 1);

5) наданий на експертизу корпус гранати РГД-5 (об`єкт № 1), який було поміщено до спецпакету № АБ043476, не відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів, а є конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини.

Разом із тим 08.11.2019 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами зазначеної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 263 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості.

Згідно із згаданою угодою обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, ствердивши викладені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості обставини його вчинення. Додатково вказавши, що перебуває на обліку військовозобов`язаних, але не у Володарському, а Білоцерківському районі Київської області, сплачує аліменти на десятирічну дочку, просив призначити мінімальний іспитовий строк.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 263 КК України.

Висновок суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 263 КК України ґрунтується також на правових позиціях Верховного Суду щодо застосування в цій статті КК України терміну «закон» у широкому розумінні (постанови Верховного Суду від 31.05.2018 р. у справі № 127/27182/15-к та від 04.12.2018 р. у справі № 161/3885/16-к).

Крім того, угодою про визнання винуватості від 08.11.2019 р. сторонами кримінального провадження погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 263 КК України, а саме: позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання, встановленням іспитового строку згідно зі статтею 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених частиною першою статті 76 КК України.

Також в угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468, пунктом 1 частини четвертої статті 469 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості; така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, який за визначенням статті 12 КК України є тяжким злочином.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд також враховує роз`яснення, викладені в пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р. № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», згідно з якими якщо сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд відповідно до частин другої, третьої статті 75 КК України зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди за наявності визначених законом умов.

З огляду на викладене та враховуючи наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину, відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують йому покарання, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 08.11.2019 р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженого сторонами покарання та звільненням від відбуванням покарання з призначенням мінімального іспитового строку з огляду на особу обвинуваченого, його належну процесуальну поведінку, відсутність жодних обставин, які б свідчили б про необхідність встановлення більшого іспитового строку.

Потерпілих від злочину у даному кримінальному провадженні немає.

Матеріальної шкоди вчиненням даного злочину не завдано. Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи думку прокурора щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу, а також беручи до уваги, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 263 КК України, статтями 100, 124, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2019 р. між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 19.06.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 08.11.2019 р. покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, встановивши на підставі статті 75 Кримінального кодексу України іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини першої статті 76 Кримінального кодексу України такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової комплексної вибухово-технічної експертизи у розмірі 5 024,32 грн. та судово-балістичної експертизи у розмірі 1 256,08 грн., загальний розмір 6 280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн. 40 (сорок) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 19.06.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, а саме: полімерний пакет для речових доказів № 3643767 із вмістом корпусу наступальної ручної осколочної гранати РГД-5, полімерний пакет для речових доказів № 3643768 із вмістом запалу дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2), пакет для речових доказів № 3910595 із вмістом 20 патронів калібру 7,62/54R, з яких 4 патрона в демонтованому стані, 4 стріляні гільзи, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділенні поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити.

Копію цього вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникові ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1