ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2824/19 Справа № 184/2366/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року, -
В с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою до 21 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, п.13 ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0000568.
в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, - відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з особливою жорстокістю, у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що обвинувачений особисто знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, які не допитані, суд вважав ризик щодо можливого впливу обвинуваченого на свідків, - доведеним. Також суд врахував, що обвинувачений, будучи особою, раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не має постійного місця проживання і власного майна. Тому прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вказує, що на момент його затримання, за місцем його постійного мешкання проводились ремонті роботи, і він дійсно проживав з дружиною у свідків. Однак на теперішній час квартира знаходиться в житловому стані.
Вважає, що докази того, що він намагався здійснювати тиск на свідків, - відсутні.
На його думку, судом не було взято до уваги його вік та стан здоров`я.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, п.13 ч.2 ст. 115 КК України.
31.07.2018 року даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000568.
Колегія суддів зазначає, що ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.
Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, суд, перевірив законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. 193 КПК України, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження строку щодо обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Адже останній обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Є обґрунтованими і висновки суду про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що обвинувачений може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані судом і з якими обвинувачений особисто знайомий. Цивільна дружина обвинуваченого, за адресою проживання якої останній неодноразово просив обрати йому домашній арешт, є свідком у зазначеному кримінальному провадженні, що не виключає вплив обвинуваченого безпосередньо на цього свідка. Крім того, судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є раніше судимою особою, за вчинення аналогічного злочину, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. Існують також інші ризики, а саме те, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, ухилитись від суду в подальшому.
Колегія суддів погоджується з висновком, що зазначені ризики є реальними, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, на якому наполягав обвинувачений та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням обвинуваченого, не можуть їм запобігти.
Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - безпідставними.
В теперішній час міру запобіжного заходу у вигляді тримання під під вартою, знову продовжено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу суду, без змін.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 жовтня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4