Справа № 317/1728/19
№/п 1-в/317/174/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка, Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, який мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29 листопада 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст. 70 ч.1, 71, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 357 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Початок строку: 16.10.2015 року.

Кінець строку: 13.03.2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.10.2015 року.

Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення вимог режиму тримання мав одне стягнення правами начальника установи, яке було погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 21.09.2016 року перебував в Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 25.06.2018 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, за порушення встановлених вимог мав бесіду виховно-профілактичного характеру від начальника установи.

Був працевлаштований на дільниці по переробці поліетилену, до праці відносився посередньо, мав одне заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує відносини як з позитивно, так і з негативно налаштованими засудженими. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Посередньо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Виконує роботи із самообслуговування під контролем адміністрації, має посередній рівень необхідних навичок.

Участі у роботах по благоустрою установи не приймає, у зв`язку з особистим небажанням.

Не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі у роботі самодіяльних організацій.

28.02.2019 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, так як засуджений не став на шлях виправлення.

14.03.2019 року комісією установи було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, так як засуджений не довів свого виправлення.

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 заперечував проти клопотання, пояснив суду, що клопотання передчасне, засуджений не довів свого виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважав його передчасним, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи усе вищевикладене, заслухавши думку представника адміністрації, прокурора, засудженого та його захисника, розглянувши матеріали особової справи, суд приходить до висновку що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки не проявляв себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання протягом всього часу відбування покарання, значна частина покарання ще невідбута засудженим, засуджений на виробництві, згідно довідки, працював лише два місяці, має лише одне заохочення, не бере участі в організації виховних заходів та у роботі самодіяльних організацій, а тому відносно нього неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст.153,154 КВК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 12.06.2019 року о 09-10 год.

Суддя: ОСОБА_1