ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНСС: 1/81/11 Номер провадження: 11/821/1/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

13 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: прокурора виправданих захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, - прокурора Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2019 визнано невинуватим і по суду виправдано: ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.
Вказаний вирок оскаржено в апеляційному порядку прокурором, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції - прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

До початку апеляційного розгляду кримінальної справи суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід на підставі п.п. 2-1 п. 2 ст. 54 КПК України 1960 року, оскільки він під час досудового розслідування справи переглядав в апеляційному порядку постанову Соснівського районного суду м. Черкаси про відмову в задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 ,

Заслухавши пояснення судді, думку прокурора та інших учасників судового розгляду, які не заперечували щодо задоволення заявленого самовідводу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень п.п. 2-1 п. 2 ч. 1 ст. 54 КПК України в редакції 1960 року, суддя не може брати участі у розгляді кримінальної справи, якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів або розглядав скарги на затримання.

Колегією суддів встановлено, що суддя ОСОБА_4 01.04.2011, в складі колегії суддів, переглядав в апеляційному порядку постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2011, якою відмовлено в задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_6 та визнано незаконним його затримання 10.03.2011, за результатами якого апеляцію прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 залишено без задоволення (Справа № 10-172/11).

Як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30 та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. The United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що суддя ОСОБА_4 вже ухвалював судове рішення щодо ОСОБА_6 в ході досудового розслідування, з метою забезпечення відсутності будь-яких сумнівів у його безсторонності, недопущення сумнівів в його неупередженості, на виконання ч. 1 ст. 54 КПК України 1960 року, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити заявлений суддею самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 54, 56, 57, 362 КПК України в ред. 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Заявлений самовідвід судді ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, - прокурора Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України,передати до відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді - члена колегії суддів, зі складу колегії суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді