Справа № 146/1589/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданння ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , редставника потерпілої сторони ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашпіль кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русава Ямпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року біля 23:00 год. ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на станції Княжево в с. Високе Томашпільського району Вінницької області знаходяться вантажні потяги, у вагонах яких наявне зерно пшениці, вирішив викрасти частину вказаного зерна та обернути його на власну користь.

З метою реалізаці умислу спрямованого на крадіжку чужого майна, ОСОБА_5 заздалегідь взяв із свого домогосподарства двадцять пустих мішків, мотузки щоб зв`язкувати мішки, покривало, рожковийй ключ та загострену шпильку, завантаживши вказані речі до свого автомобіля марки «ЛУАЗ 969м», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким поїхав до шостої колії станції Княжево в с. Високе Томашпільського району Вінницької області.

Перебуваючи біля шостої колії зазначеної станції, наякій знаходився потяг № 4077-197-4030 сполученням «Княжево-Чорноморська», біля 01:00 год. ОСОБА_5 , помітив під вантажним вагоном типу «Хопер» № 95352605 залишки зерна пшениці.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, скориставшись рожковим ключем та загостреною шпилькою, у нижній частині вказаного вагону привідкрив люк вигрузки зерна. Після чого, з щілини, яка утворилася від умисних дій ОСОБА_5 почало сипатися зерно пшениці, яке ОСОБА_5 вантажив у мішки, зав`язував їх та носив до свого автомобіля.

Набравши одинадцять мішків зерна пшениці загальною вагою 578 кг, ОСОБА_5 намагався його викрасти, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений на місці вчинення злочину ОСОБА_6 , який викликав працівників поліції.

Зерно пшениці, яке намагався викрасти ОСОБА_5 загальною масою 578 кг є пшеницею четвертого класу українського походження врожаю 2019 року та на праві власності належить ПРАТ «ПК «Поділля», однак відповідальною особою за вказане зерно на момент вчинення злочину відповідно до договору транспортного експедирування № 405 від 17 червня 2017 року є ТОВ «ТЕП «Вертикаль».

Згідно висновку експерта № 464 від 16 вересня 2019 року ринкова вартість одного кілограму зерна пшениці четвертого класу українського походження врожаю 2019 року станом на 03 вересня 2019 року становить 5 грн.

Таким чином ОСОБА_5 намагався викрасти 578 кг. зерна пшениці четвертого класу українського походження врожаю 2019 року загальною вартістю 2890 грн.

Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто незхакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

08 листопада 2019 року між представником потерпілої сторони у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди представник потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо покарання за дії вчинені обвинуваченим, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо затвердження судом угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення.

Обвинувачений та представник потерпілої сторони в судовому засіданні просили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000264 до висновку експерта від 16 вересня 2019 року № 464 вартість судових витрат по справі за проведення експертизи становить 628,04 грн, які підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08 листопада 2019 року між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 08 листопада 2019 року покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 628,04 грн (шістсот двадцять вісім гривень 04 копійки).
Зняти арешт з майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року, а саме з: вилученого під час огляду місця події 03 вересня 2019 року зерна пшениці та зерна, яке добровільно видав ОСОБА_5 , яке на праві власності належить ПРАТ ПК «Поділля» та вилучених під час огляду речей, а саме: покривала, шматків мотузки, 9 пустих дрантяних мішків, розвідного ключю та металевої загостреної шпильки, які на праві власності належать ОСОБА_5 .
Речові докази у справі, а саме:
- вилучене під час огляду місця події 03 вересня 2019 року зерно пшениці та зерно яке добровільно видав ОСОБА_5 , яке на праві власності належить ПРАТ ПК «Поділля» та яке визнано по кримінальному провадженню №0000264 від 03 вересня 2019 року в якості речового доказу повернути ПРАТ ПК «Поділля»;
- вилучені під час огляду речі, а саме: покривало, шматки мотузки, 9 пустих дрантяних мішків, розвідний ключ та металеву загострену шпильку, які на праві власності належать ОСОБА_5 , які визнано по кримінальному провадженню №0000264 від 03 вересня 2019 року в якості речових доказів - передати за належністю власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1