Кримінальне провадження № 1-кп/760/41/19
Справа № 760/4587/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого механіком ФОП ОСОБА_5 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 12.10.2014, приблизно о 17.30 год., перебуваючи по пл. Вокзальній, 1 у м. Києві, під час конфлікту з раніше незнайомим ОСОБА_8 , ножем, який тримав у правій руці, заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: ран обличчя зліва, з переходом на верхню губу, у ділянці лівої щоки. нижньої губи зліва (; підщелепної ділянки справа, які могли утворитись щонайменш від 2-3 кратної ударно ріжучої дії (предмету), якому (яким) притаманні колюче ріжучі та ріжучі властивості (не виключено одного ножа) і відносяться до легких тілесних ушкоджень; проникаючого колото різаного поранення грудної клітки: вхідна колото різана рана грудної клітки зліва в проекції 9-го міжреберря по задній акселярній лінії (лінійної форми, 3х1,5 см), від якої спрямовано рановий канал, який проходить у напрямку знизу вверх, ззаду наперед, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно жирової клітковини, м`язів 9 міжреберного проміжку, пристінкової плеври, проникає в плевральну порожнину, з ушкодженням діафрагми (на задньому схилі рана 0,1х0,5 см), яке супроводжується внутрішнє-грудною кровотечею, що утворилось від одного удару предмету (предметів), якому (яким) притаманні колюче ріжучі та ріжучі властивості (не виключено одного ножа) і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і показав, що 12.10.2014 разом з товаришем ОСОБА_11 перебували біля залізничного вокзалу м. Києва, де здійснювали посадку на маршрутне таксі до м. Рівне. Він запитав у жінок, серед яких була раніше незнайома ОСОБА_12 , час відправлення маршрутки, на що отримав відповідь, що о 18 год. Проте, водій маршрутного таксі повідомив, що буде виїжджати о 19 год. Тому, він запитав у жінок, чому останні сказали неправду і вирішив зателефонувати знайомому власнику маршрутних таксі, щоб поскаржитись на неналежну роботу. В цей час ОСОБА_12 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, підійшла до ОСОБА_13 , і, запитавши, чому ОСОБА_14 неналежно поводиться з жінками, рукою вдарила ОСОБА_13 по обличчю. ОСОБА_14 відштовхнув ОСОБА_15 , хтось покликав ОСОБА_8 чоловіка ОСОБА_16 , який розпочав з ОСОБА_17 бійку. В цей час він перебував біля маршрутного таксі, участі у бійці не приймав. Вдвох з водієм розборонили ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . В ході бійки у ОСОБА_13 випав мобільний телефон, який він підібрав. На місце сходились люди, тому він, злякавшись, з місця втік, за ним побіг ОСОБА_20 . Бачив, як ОСОБА_8 піднімається по сходам наверх, на сходах вже перебував ОСОБА_21 . За деякий час йому зателефонував ОСОБА_14 , під`їхав до нього на таксі, після чого, вони разом маршруткою виїхали до м. Рівне. Про обставини події ОСОБА_14 йому не повідомляв. У лютому 2015 року батько повідомив, що його викликає слідчий. Він з`явився за викликом, після чого, був затриманий і доставлений до м. Києва. В ході впізнання ОСОБА_8 повідомив, що він, ОСОБА_22 , наніс тілесні ушкодження. Вказує, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 не спричиняв, тілесні ушкодження наніс ОСОБА_14 , про ОСОБА_13 в ході слідства не повідомляв, про причетність останнього вирішив повідомити лише суду. Зазначає, що ОСОБА_8 до нього претензій не має, оскільки батько ОСОБА_5 відшкодував витрати на лікування.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у провадженні і дослідженими в суді наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 суду, що в жовтні 2014 року працював диспетчером на автовокзалі біля залізничного вокзалу м. Києва. 12.10.2014 перебував на вокзалі, після 17 год., йому повідомили, що вдарили його дружину ОСОБА_15 . Підійшовши до ОСОБА_16 , яка перебувала разом з подругою ОСОБА_23 , дружина повідомила, що її вдарив по обличчю раніше незнайомий хлопець, яким, виявився ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вів себе зухвало, вказував, що звільнить з роботи, телефонував ОСОБА_24 . Він взяв ОСОБА_4 за одяг, разом впали на асфальт, розпочалась боротьба. На місці були люди, які їх розборонили. ОСОБА_4 побіг наверх по сходам, покликавши його за собою. Він направився за ОСОБА_4 . Коли піднявся наверх, ОСОБА_4 раптово вискочив із-за автомобіля, за яким ховався, ножем наніс йому удари по обличчю і у бік тулуба, після чого, втік.

Показаннями свідка ОСОБА_25 суду, що в жовтні 2014 року приїхала на роботу до чоловіка ОСОБА_8 на автостанцію біля залізничного вокзалу, де також працювала її подруга ОСОБА_23 . Приблизно о 17 год. до неї і ОСОБА_26 підійшли двоє хлопців, один з яких був ОСОБА_4 . ОСОБА_4 розпочав з ними розмову у грубій формі, після чого, у телефонній розмові з ОСОБА_24 назвав і ОСОБА_26 нецензурними словами. На її запитання з приводу причин такої поведінки, ОСОБА_4 рукою вдарив її в обличчя. Щербун покликала ОСОБА_8 , між останнім і ОСОБА_4 розпочалась бійка. Хлопець, який був з ОСОБА_4 , участі у бійці не приймав. ОСОБА_4 побіг по сходам наверх, кликав за собою ОСОБА_8 , щоб закінчити «розмову.» ОСОБА_8 піднявся по сходам за ОСОБА_4 . За декілька хвилин вона піднялась по сходам, де побачила, що чоловік сидить на асфальті, обличчя останнього і бік тулуба були у крові. Чоловік повідомив, що його «підрізав» ОСОБА_4 , який вискочив із за автомобіля і предметом, схожим на «заточку», наніс йому порізи обличчя і вдарив у бік тулуба. Вказує, що зі слів ОСОБА_23 захисники ОСОБА_4 пропонували гроші за зміну раніше даних показань.

Показаннями свідка ОСОБА_20 суду, що у 2014 році перебував на автостанції біля залізничного вокзалу, де працював. Раніше незнайомий ОСОБА_4 розпочав сварку з дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_27 , з приводу чого між ОСОБА_8 і ОСОБА_4 розпочалась бійка. ОСОБА_4 на місці події був присутній з другим хлопцем, який участі у сварці не приймав. ОСОБА_4 почав тікати наверх по сходах, зі сходів щось кричав ОСОБА_8 . ОСОБА_19 піднявся за Лозінським, а він почав переслідувати іншого хлопця, який побіг в сторону станції метро. За декілька хвилин він повернувся на місце події, на сходах побачив ОСОБА_8 , у якого було порізане обличчя. ОСОБА_8 повідомив, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_4 . ОСОБА_8 забрала швидка допомога.

Показання потерпілого і свідків обвинувачення ОСОБА_28 і ОСОБА_20 є послідовними, такими, що не містять між собою суперечностей, а також повністю узгоджуються з доказами, наданими стороною обвинувачення, дослідженими в суді.

Даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.10.2014 року, у відповідності до яких 12.10.2014 по пл. Вокзальній, 1 у м. Києві йому спричинені тілесні ушкодження.

Даними протоколу огляду місця події від 12.10.2014, у відповідності до яких на місці події виявлені плями речовини бурого кольору.

Даними картки виїзду швидкої медичної допомоги № 1334 від 12.10.2014, у відповідності до яких ОСОБА_8 госпіталізований з попереднім діагнозом: колото різана рана грудної клітини зліва, колото різана рана лівої щоки.

Даними довідки № 1528 Київської міської клінічної лікарні № 17 від 13.10.2014, у відповідності до яких ОСОБА_8 поставлений діагноз: ППГ, поранення діафрагми зліва Колото різана рана грудної клітки (1) зліва, обличчя (3.)

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.12.2014, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 11.12.2014, у відповідності до яких у КМКЛ № 17 проведена виїмка історії хвороби ОСОБА_8 .

Даними висновку експерта № 2301/е судово медичної експертизи від 25.12.2014, у відповідності до яких під час звернення 12.10.2014 за медичною допомогою у ОСОБА_8 були виявлені такі тілесні ушкодження:

а) проникаюче колото різане поранення грудної клітки: вхідна колото різана рана грудної клітки зліва в проекції 9-го міжреберря по задній акселярній лінії (лінійної форми, 3х1,5 см), від якої спрямовано рановий канал, який проходить у напрямку знизу вверх, ззаду наперед, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно жирової клітковини, м`язів 9 міжреберного проміжку, пристінкової плеври, проникає в плевральну порожнину, з ушкодженням діафрагми (на задньому схилі рана 0,1х0,5 см), яке супроводжується внутрішнє-грудною кровотечею;

б) рани (визначені клінічними лікарями як різані) «обличчя зліва, з переходом на верхню губу» (довжиною приблизно 7х3х1 см); у ділянці лівої щоки (10х0,5 см); нижньої губи зліва (1х1х0,5 см); підщелепної ділянки справа (2,5 х0,5 см.)

Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати, що вказані тілесні ушкодження утворились від ударної дії (предмету), якому (яким) притаманні колюче ріжучі та ріжучі властивості (не виключено одного ножа) у строк 12.10.2014.

Виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. а) Підсумків відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння на площину.

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) Підсумків, утворилось від одного удару, тілесні ушкодження, вказані у п. б) Підсумків, могли утворитись щонайменш від 2-3 кратної ударно ріжучої дії.

Даними протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 01.12.2014 і 24.12.2014, проведених на підставі ухвал слідчих суддів від 11.11.2014 і 11.12.2014, у відповідності до яких у ПрАТ «Київстар» отримані документи, які містять відомості по абонентським номерам НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Даними довідки про аналіз технічної інформації УОТЗ ГУМВС України в м. Києві на виконання доручення слідчого від 19.01.2015 на проведення слідчих (розшукових) дій, у відповідності до яких 12.10.2014, о 17.26 год., з абонентського номеру НОМЕР_3 , який перебував на місці злочину, здійснювалось з`єднання з абонентським номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_29 .

Даними протоколу пред`явлення особи впізнання за фотографіями від 28.11.2014, у відповідності до яких свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка 12.10.2014 на автовокзалі «Київ» вчинила конфлікт с ОСОБА_27 , в ході якого вдарила останню в обличчя, після чого, вчинила бійку з ОСОБА_8 .

Наведені докази у кримінальному провадженні суд вважає належними і допустимими.

В судовому засіданні сторона захисту вказувала, що ОСОБА_4 інкриміноване кримінальне правопорушення не вчиняв, тілесні ушкодження ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_14 , який був присутній на місці події з ОСОБА_4 , що, за позицією захисту, підтверджують свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .

Вказані свідки були допитані в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_30 суду показав, що 12.10.2014 перебував на автостанції біля залізничного вокзалу м. Києва, оскільки здійснює перевезення пасажирів маршрутним таксі з м. Києва до м. Рівне. До маршрутки на м. Рівне підійшли двоє хлопців, один з яких ОСОБА_4 . Хлопці вступили в розмову з двома дівчатами, в ході якої незнайомий хлопець вдарив одну з дівчат в обличчя. Між цим хлопцем і ОСОБА_8 виникла бійка, у якій ОСОБА_4 участі не приймав. В ході бійки хлопець піднявся на сходи, ОСОБА_8 направився за ним. В цей час, ОСОБА_4 перебував біля маршрутного таксі, на сходи не піднімався.

Свідок ОСОБА_33 суду показав, що працює водієм маршрутного таксі Київ Рівне разом з ОСОБА_34 12.10.2014 перебував на автостанції біля залізничного вокзалу м. Києва, бачив бійку незнайомого хлопця з ОСОБА_8 , в ході якої хлопець піднявся на сходи, покликав ОСОБА_8 , останній пішов на сходи за хлопцем. В цей час ОСОБА_4 перебував біля маршрутного таксі, участі у бійці не брав, на сходи не підіймався. Показав, що прийшов до суду для дачі показань на прохання батька обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_31 суду показав, що після події ОСОБА_8 йому повідомляв, що тілесні ушкодження ножем йому наніс хлопець з довгим волоссям, проте, ОСОБА_4 довгого волосся не мав.

Даючи показання, свідки ОСОБА_30 і ОСОБА_33 описували зовнішній вигляд ОСОБА_4 тими ознаками, які, згідно показань потерпілого і свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , мала інша особа, присутня на місці події разом з ОСОБА_4 , і яка активних дій, як до ОСОБА_16 , так і до потерпілого ОСОБА_8 не вчиняла.

За позицією захисту потерпілий неумисно оговорює обвинуваченого, оскільки у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями може помилятись, свідок ОСОБА_25 є дружиною потерпілого, а свідок ОСОБА_20 - товаришем потерпілого, а тому свідки обвинувачення підтримують показання потерпілого.

Аналізуючи доводи захисту, а також показання осіб, допитаних в ході судового розгляду, суд вважає, що наведена позиція захисту не знайшла свого підтвердження з наступних підстав.

З показань обвинуваченого і потерпілого, даних суду, вбачається, що останні до події знайомі не були, неприязних відносин не мали. Потерпілий і допитані свідки, як обвинувачення, так і захисту, показали про обставини, які передували події, а саме, вчинення протиправних дій стосовно дружини ОСОБА_8 ОСОБА_16 , а також про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні не встановлено та в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили, що учасники події перебували в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або в іншому хворобливому стані, що могло вплинути на виникнення у суду критичного ставлення до показань того чи іншого свідка.

Суд також враховує, що показання потерпілого по обставинам, які передували нанесенню тілесних ушкоджень, окрім суб`єкта вчинення злочину, повністю узгоджуються з показаннями всіх допитаних свідків очевидців події.

Доводи захисту щодо можливого оговорення потерпілим обвинуваченого через тяжкість заподіяних тілесних ушкоджень суд не приймає до уваги, оскільки показання потерпілого, як по обставинам, що передували нанесенню йому тілесних ушкоджень, так і після їх нанесення, є послідовними, що, на переконання суду, вказує на їх відповідність фактичним обставинам справи.

З приводу показань свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_20 слід зазначити, що, окрім відповідності повідомлених обставин показанням потерпілого, показання свідків обвинувачення містять у собі обставини, які стали підставою для розкриття вчиненого кримінального правопорушення, а саме, свідки повідомили, що особа, яка нанесла ОСОБА_8 тілесні ушкодження, телефонувала на місці події ОСОБА_24 .

Як вбачається з доказів, досліджених в суді, показання свідків у наведеній вище частині перевірені в ході оперативно розшукових і слідчих дій, під час проведення яких встановлено, що саме ОСОБА_4 телефонував з місця події вказаній особі, що дало слідству можливість встановити місце перебування обвинуваченого.

Підстав для оговорення свідками ОСОБА_28 і ОСОБА_20 обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено. Доводи захисту про наявність родинних чи дружніх відносин з потерпілим не спростовують відповідність даних показань фактичним обставинам провадження.

Крім того, суд приймає до уваги, що показання наведених свідків обвинувачення підтверджені іншими доказами, дослідженими в суді.

Разом з тим, суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_36 і ОСОБА_37 в частині відомостей про особу, яка вчиняла активні дії до ОСОБА_25 і ОСОБА_8 на місці події з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_30 і ОСОБА_33 є водіями маршрутного таксі сполученням Київ Рівне.

Згідно показань потерпілого і свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_20 на місці події ОСОБА_4 телефонував керівництву компанії перевізника за вказаним маршрутом, що знаходиться у м. Рівне, - ОСОБА_24 .

У відповідності до даних, які характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 до події і на теперішній час працював і працює у сфері надання транспортних послуг.

Наведені обставини викликають у суду обґрунтовані сумніви у відповідності показань свідків ОСОБА_36 і ОСОБА_37 в частині особи, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому, фактичним обставинам справи.

При цьому, суд враховує показання свідка ОСОБА_28 в частині здійснення стороною захисту впливу на свідка ОСОБА_23 з метою зміни раніше даних показань.

Крім того, показання свідків ОСОБА_36 і ОСОБА_37 у наведеній вище частині повністю спростовуються показаннями потерпілого і свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_20 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 вказував, що злочин вчинений ОСОБА_38 .

Аналізуючи таку захисну позицію, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що в ході слідства ОСОБА_4 орган досудового розслідування про причетність особи з анкетними даними ОСОБА_39 до вчинення кримінального правопорушення не повідомляв.

З наданих стороною захисту документів вбачається, що 15.06.2015 до прокуратури Солом`янського району м. Києва надійшло звернення ОСОБА_4 про вчинення злочину ОСОБА_40 , за результатами якого надана відповідь 18.06.2015.

У квітні червні 2019 року ОСОБА_4 звертався до органів прокуратури з клопотаннями про розгляд його заяви про злочин від 22.04.2019.

Разом з тим, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявами ОСОБА_4 стороною захисту до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України не оскаржувалась.

При цьому, в ході судового розгляду сторони не заявили клопотань про допит в якості свідка особи з анкетними даними ОСОБА_39 , що є правом сторін в силу ст. 9 КПК України.

За наведених підстав, суд вважає, що доводи сторони захисту про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень іншою особою нічим не підтверджені, а тому суд не приймає їх до уваги.

Вказані висновки суду підтверджується і тим, що обвинувачений, хоча і заперечує свою винуватість у вчиненні злочину, проте, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, в тому числі, і витрати на лікування.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки ОСОБА_4 умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, раніше не судимого, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує думку потерпілого з приводу покарання для обвинуваченого.

Таким чином, суд призначає обвинуваченому покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання вироку суд застосовує до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави змінити на тримання під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 30.07.2019, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.01.2015 по 03.02.2015.

Речові докази:

-диски залишити в матеріалах провадження;

-змиви речовини бурого кольору, пару взуття, футболку, джинси, сумку, спідню білизну, зарядку для мобільного телефону знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуюча: