Номер провадження: 11-кп/813/1292/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року по кримінальному провадженню №0003035 від 24.05.2018 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою відмовлено в затверджені угоди про визнання винуватості від 30.07.2018 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0003035 від 24.05.2018 року, а обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості повернутий прокурору для продовження досудового розслідування.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд послався на те, що в зв`язку із систематичними неявками обвинуваченого ОСОБА_8 в судові засідання, суд позбавлений можливості перевірити та переконатись, що укладення угоди було добровільним.
Не погодившись з рішенням районного суду прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції.
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Обвинувачений ОСОБА_8 не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги прокурора за його участю, а захисник ОСОБА_9 просив провести апеляційний розгляд за її відсутності, просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора.
Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що обвинувачений та його захисник, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися, суд оцінює таку поведінку сторони захисту, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить висновку про таке.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку доводам апеляції прокурора, що умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, оскільки ухвали суду першої інстанції щодо відмови в затвердженні угоди, апеляційному оскарженню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції за результатами підготовчого судового засідання має право прийняти рішення, яким, у тому числі, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Частиною сьомою статті 474 КПК України встановлено, що у разі відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.

Пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України передбачено право суду у разі відмови в затвердженні угоди повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 надійшло до суду з обвинувальним актом, а тому суд, у разі відмови в затвердженні угоди, повинен був продовжити розгляд провадження у загальному порядку.

Оскільки угода про визнання винуватості розглядалась у підготовчому судовому засіданні, то після вирішення питання, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд мав перейти до розгляду інших питань, в межах повноважень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, одним з яких є питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Однак районний суд цих вимог КПК України не дотримався, не врахував того факту, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, та прийняв помилкове рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 370, 314 КПК України є істотним, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003035 від 24.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

В іншій частині ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4