Номер провадження: 11-кп/813/20/19
Номер справи місцевого суду: 493/2103/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор № 22» апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 29.12.2017 року в кримінальному провадженні №0000606 від 06.09.2017 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Йосипівка Савранського району Одеської області, громадянин України, українець, без освіти, не працюючий, не навчається, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 16.10.2008 року вироком Савранського районного суду Одеської області за ст. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 304, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, 19.01.2015 року звільнений по закінченню строку,
визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та останній взятий під варту в залі суду.
Строк відбування покарання визначено відраховувати з моменту затримання, а саме з 29.12.2017 року.
Арешт, накладений на речові докази відповідно до ухвали слідчого судді від 20.09.2017 року - скасовано.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Зазначеним вироком засуджено також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , апеляційної скарги в інтересах якого не подано.

Згідно з вироком районного суду, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, при наступних обставинах.

Так, 03.09.2017 року, близько 23:00 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись в с. Йосипівка Савранського району Одеської області, вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, а саме на таємне викрадення майна з домогосподарств, розташованих в с. Ракулове Балтського району Одеської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, 04.09.2017 року, близько 00:00 годин ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , на велосипедах, прибули в с. Ракулове Балтського району Одеської області, де залишивши велосипеди на околиці села, направились до домогосподарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_2 , де, впевнившись в тому, що їх дії будуть не помічені, шляхом відчинення засову, проникли до підсобного приміщення даного домогосподарства, звідки таємно викрали чавунні казани. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1341 гривень.
Продовжуючи злочинну діяльність,04.09.2017 року, близько 00:30 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись в с. Ракулове Балтського району Одеської області, біля домогосподарства ОСОБА_10 , вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, а саме на таємне викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , 04.09.2017 року, близько 00:35 годин, впевнившись в тому, що їх дії будуть не помічені, через калитку, пройшли в двір домогосподарства ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_2 , звідки, повторно, таємно викрали алюмінієві каструлі. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 536 гривень.
Після скоєного продовжили злочинну діяльність,та 04.09.2017 року, близько 00:50 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись в с. Ракулове Балтського району Одеської області, біля домогосподарства ОСОБА_11 , вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, а саме на таємне викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_11 , розташованого в АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , 04.09.2017 року, близько 00:55 годин, впевнившись в тому, що їх дії будуть не помічені, пройшли в двір домогосподарства ОСОБА_11 , розташованого в АДРЕСА_3 , де, через відчинені двері, проникли до підсобного приміщення, звідки, повторно, таємно викрали майно. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 1288 гривень.
Крім того, 08.09.2017 року, близько 23:00 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись в с. Йосипівка Савранського району Одеської області, вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, а саме на таємне викрадення майна з домогосподарств, розташованих в с. Ракулове Балтського району Одеської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, 09.09.2017 року, близько 00:00 годин, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , на мотоциклі, який належить ОСОБА_12 , та за кермом якого він знаходився, прибули в с. Ракулове Балтського району Одеської області. Залишивши ОСОБА_12 біля мотоциклу на околиці села, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 направились до домогосподарства ОСОБА_13 , розташованого в АДРЕСА_2 , де, впевнившись в тому, що їх дії будуть не помічені, шляхом вільного доступу, з металевих стовпів, повторно, таємно викрали металеву сітку, яка знаходилась на стовпах, в якості огорожі, яка належить ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 507 гривень 50 копійок.
Продовжуючи злочинну діяльність, 09.09.2017 року, близько 00:30 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись в с. Ракулове Балтського району Одеської області, біля домогосподарства ОСОБА_10 , вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, а саме на таємне викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 09.09.2017 року, близько 00:35 годин, впевнившись в тому, що їх дії будуть не помічені, через калитку, пройшли в двір домогосподарства ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_2 , де з підсобного приміщення повторно таємно викрали курок, півня та курчат, а з іншого підсобного приміщення таємно викрали три лопати, а з гаражного приміщення таємно викрали двоколісну металеву тачку, а з подвір`я викрали мішок. Після чого, ОСОБА_8 з ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 2 429 гривень.
Також, 09.09.2017 року, близько 00:50 годин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись в с. Ракулове Балтського району Одеської області, біля домогосподарства ОСОБА_15 , вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, а саме на таємне викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_15 , розташованого в с. Ракулове Балтського району Одеської області.
ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 продовжили злочинну діяльність, і 09.09.2017 року, близько 00:55 годин, впевнившись в тому, що їх дії будуть не помічені, пройшли в двір домогосподарства ОСОБА_15 , розташованого в с. Ракулове Балтського району Одеської області, де, шляхом злому навісного замка, проникли до житлового будинку, звідки, повторно, таємно викрали майно. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_15 матеріальний збиток на загальну суму 1 405 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив скасувати вирок суду першої інстанції, призначити йому інше більш м`яке покарання у вигляді громадських робіт та звільнити його із-під варти. Крім того, обвинувачений просить взяти до уваги його щире каяття, повне визнання своєї провини, а також наявність у нього сім`ї. Так, обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що незважаючи на відсутність підтвердження цінностей викраденого майна, він у повній мірі відшкодував збитки, активно сприяв розкриттю злочинів, провину визнав та щиро розкаявся у скоєному, однак суд першої інстанції не взяв зазначені обставини не врахував, та ухвалив надмірно суворий вирок. Крім того, обвинувачений вказав, що претензій з боку потерпілих немає, а час його відбуття покарання у виді позбавлення волі в рази перевищує витрати для держави. Разом з цим, суд першої інстанції не взяв до уваги його стан здоров`я, адже він знаходиться на лікуванні, в зв`язку з проведеною операцією на шлунку та потребує відповідної дієти, а його лікар надав медичну довідку про стан його здоров`я, у зв`язку з чим йому категорично заборонено знаходитись у місцях позбавлення волі. Крім того, обвинувачений стверджує, що судом першої інстанції не було взято до увагу, що його співмешканка, з якою він перебуває у цивільному шлюбі була від нього вагітна та на даний час вже народила дитину, у зв`язку з чим вона та дитина потребують матеріальної допомоги, яку він ОСОБА_7 може їм надати.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та, не оспорюючи доведеності своєї вини, правильності кваліфікації своїх дій, просив пом`якшити йому покарання; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Ці обставини ніким не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.
Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 визнання вини, щире каяття, добровільне повернення викраденого майна, а тому твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо неврахування районним судом його визнання вини, щирого каяття та відшкодування збитків, як обставин, які пом`якшують покарання є безпідставними та неспроможними.

Суд також вірно врахував відсутність обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів,досудову доповідь, згідно якої виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується негативно, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 , за сукупністю злочинів, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, яке в свою чергу є мінімальним строком покарання, передбаченим санкцією ч.3 ст.185 КК України, що не може свідчити про суворість призначеного покарання.
Таким чином, апеляційний суд констатує, що правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо можливості призначення ОСОБА_7 , більш м`якого покарання, апеляційний суд враховує, що злочини, вчинені обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечними, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, та могли призвести до негативних наслідків, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, також і за вчинення аналогічних злочинів у сфері таємного викрадання чужого майна, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв злочин, негативно характеризується за місцем проживання, не працює, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо наявності у нього сім`ї, зокрема цивільної дружини та дитини, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження, а також відсутності будь-яких доказів у матеріалах провадження підтверджуючих зазначену обставину.
Також, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо наявності у нього тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню покарання, з огляду на те, що ОСОБА_7 не позбавлений права на підставі ст. 84 КК України звернутися до суду з приводу його звільнення від покарання за хворобою.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі, а тому, підстав для пом`якшення йому покарання апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 призначене йому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, про що просить апелянт, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Балтського районного суду Одеської області від 29.12.2017 року в кримінальному провадженні №0000606 від 06.09.2017 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнані винними у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3