КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2160/2019 Категорія КК: ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Києві,українка, гр-ки України, з середньою спеціальною освітою, заміжня,має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , судима:

- 19 квітня 2018 року Святошинським районним судом за ч.3 ст.185,ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 26 жовтня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185,ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,за яким призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуте нею покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки 6(шість) місяців.

Як зазначено у вироку, 11 грудня 2018 року близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_9 , маючи судимості за крадіжки та знаходячись по бул. Кольцова, 19 в м. Києві, помітила раніше їй незнайому ОСОБА_10 , в руках якої знаходився гаманець чорного кольору, який ОСОБА_9 вирішила повторно відкрито викрасти. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення, шляхом ривка вирвала з рук потерпілої ОСОБА_11 вказаний належний їй гаманець, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 2 863 грн. Заволодівши повторно у такий спосіб, тобто відкрито, вказаним майном потерпілої, ОСОБА_9 почала тікати з місця злочину, проте, вчинивши всі дії, які вона вважала за необхідне для повторного здійснення грабежу, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки відразу була затримана перехожими громадянами разом з викраденим майном.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу,у якій просить переглянути вирок суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачена ОСОБА_6 зазначає що вирок суду є занадто суворим так як,суд першої інстанції не врахував усі обставини справи,а саме: визнання нею своєї провини та каяття,а також,що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника ОСОБА_8 ,які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України керуючись законом оцінив зібрані у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за наявності суперечливих доказів зазначив, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України, вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченої і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, фактичних обставин провадження, характер вчиненого правопорушення, враховуючи відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про необхідність зміни вироку суду є безпідставними, оскільки враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні покарання обвинуваченій,зокрема і доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_6 на які вона посилаються як на підставу для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного їй покарання, а саме на те, що вона має на утриманні малолітню дитину, враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував визнання провини та каяття обвинуваченої ОСОБА_6 ,оскільки у вироку суду першої інстанції зазначено,що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину не визнавала,від дачі показань відмовилася,і лише в судових дебатах повідомила,що визнає свою вину,в зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано не визнав дану обставину щирим каяттям,що пом`якшує покарання і належним чином мотивував своє рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, підстав для зміни вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м.Києва від 13 травня 2019 року у кримінальному провадженні №009972 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України- без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до Верховного суду.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4