№ 207/3768/18
№ 1-кп/207/236/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001133 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого в ТОВ "Стальекспорт", розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2012 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 19 липня 2012 року.

Однак ОСОБА_4 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, згідно розрахунку заборгованості від 12.10.2018 року, наданому Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 19.07.2012 року по 12.10.2018 року включно, ОСОБА_4 нараховані до сплати 76503,56 грн., що свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи працездатним, тривалий час не працював, на облік до центру зайнятості м. Дніпродзержинська не став, участі у вихованні доньки ОСОБА_6 не приймав, матеріальну допомогу не надавав. При цьому він був повідомлений про необхідність щомісячної виплати аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також попереджений про кримінальну відповідальність, яка виникає у разі ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 допустив заборгованість по виплаті аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період часу з 19.07.2012 року по 12.10.2018 року включно, що в твердій грошовій формі складає 76503,56 грн. і його дії, відповідно до ст. 164 КК України, кваліфікуються як злісне ухиленням від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж на 6309,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, пояснив, що згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.08.2012 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року, на користь ОСОБА_5 , однак аліменти на утримання доньки не сплачує у зв`язку з тим, що не має коштів, так як він не працював, доходів ніяких не мав та, окрім доньки ОСОБА_6 , має на утриманні ще одну неповнолітню доньку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суду пояснив, що дійсно все, що зазначено в обвинувальному акті відповідає фактичним обставинам справи. У вчиненні злочину щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_6 , 2002 року народження. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.08.2012 року, ОСОБА_4 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року, на її користь, однак аліменти на утримання доньки не сплачує, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 76503 грн. 56коп. Одяг дочці не купував, продукти харчування також не купував. За цей період часу ОСОБА_4 сплатив їй аліменти у жовтні та листопаді 2018 року по 500 грн. у місяць, всього у розмірі 1000 грн. Покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона працює державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське. У неї в проваджені перебувала справа про стягнення аліментів з ОСОБА_4 . ВДВС здійснював перевірку майнового стану боржника ОСОБА_4 , але була отримана відповідь, що майна у ОСОБА_4 не має. Також ОСОБА_4 попереджався про кримінальну відповідальність за несплату аліментів, розписки про попередження є у виконавчому провадженні, однак ОСОБА_4 аліменти не сплачує, рішення суду не виконує. З 19.07.2012 року по 12.10.2018 року включно у ОСОБА_4 є заборгованість за несплату аліментів у розмірі 76503,56 грн. У жовтні та в листопаді 2018 року ОСОБА_4 сплатив аліменти у розмірі по 500 грн./щомісячно, усього на загальну суму 1000 грн. На даний період часу ОСОБА_4 працевлаштувався та виконавчий лист направлено за місцем його роботи на подальше виконання.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується: рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.08.2012 року (ар.с.11) та виконавчим листом від 13.08.2012р. по справі №404/4673/12 (ар.с.22), відповідно до якого з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 19.07.2012 року; довідкою розрахунком заборгованості від 12.10.2018 року, виданою Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 19.07.2012 року по 12.10.2018 року включно, ОСОБА_4 нараховані до сплати аліменти в сумі 76503,56 грн., що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці (ар.с.21).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений працює, має позитивну характеристику з роботи, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього від сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній та виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, за місцем мешкання скарг не має, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, враховуючи думку потерпілої, яка при визначенні покарання поклалась на думку суду, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, та беручи до уваги думку прокурора, який просив прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у вигляді обмеження волі - із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1