Справа № 154/1257/19
Провадження № 1-кп/161/711/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 червня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000033, що надійшов з Володимир-Волинської місцевої прокуратури відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Жовтневе м.Нововолинська Волинської області, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1 , гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, тимчасово проживаючого АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, п.4 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 в кінці грудня 2018 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, в лісовому масиві поблизу с.Стенжаричі Володимир-Волинського району Волинської області, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого 58 патронів калібру 5,45х39 мм, переніс їх при собі на веранду житлового будинку за місцем свого проживання АДРЕСА_3 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції 04.02.2019 року.

Згідно висновку експерта №47 від 15.02.2019 року, надані на дослідження 58 патронів, відносяться до боєприпасів калібру 5,45х39 мм, є проміжними патронами зразку 1974 року, для стрільби придатні.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України.

Окрім того, ОСОБА_7 17.01.2019 року близько 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю тимчасового проживання у житловому будинку по АДРЕСА_3 , після конфлікту, який виник на ґрунті триваючих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного протиправного позбавлення життя іншої людини, діючи з особливою жорстокістю, що виразилось в завданні сильних фізичних страждань у зв`язку з нанесенням значної кількості ударів, умисно наніс не менше 37 ударів металевою частиною сокири лезом у голову та спину потерпілого ОСОБА_8 , який лежав на ліжку, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи №20 від 25.03.2019 року, тілесних ушкоджень у виді відкритої черепно-мозкової травми: розтрощення потиличної та частково тім`яних ділянок черепа із розміжженням головного мозку, багато фрагментарний злам кісток склепіння, основи черепа, чисельні рубані рани голови, задньої частини шиї, верхньої третини спини з масивними розрубами ребер та пошкодженням легень, лопаток, правого плечового суглобу, шийного та грудного відділів хребта, рубані рани обличчя, правої кисті, травматична ампутація правої вушної раковини. Дані ушкодження виникли від контактів з залізомістким предметом в якого наявні рубаючі властивості, з довжиною леза не менше 9,7 см, виникли вони одночасно або у швидкій послідовності одне за одним, незадовго до смерті. За ступенем тяжкості дані ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерть іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене п.4 ч.2 ст.115 КК України,
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу визнав повністю, а в умисному заподіянні смерті ОСОБА_8 , вчиненому з особливою жорстокістю, визнав частково, заперечуючи кваліфікацію його дій за п.4 ч.2 ст.115 КК України, оскільки вважає, що обвинувачений помер відразу після першого удару, а тому не міг відчувати значного фізичного болю та мучення. Від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Зі слів - у вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також часткового визнання вини у вбивстві, тобто в умисному заподіянні смерті ОСОБА_8 , вчиненому з особливою жорстокістю, його винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, дослідженими в судовому засіданні за клопотанням учасників.

З висновку експерта №47 від 15.02.2019 року вбачається, що надані на дослідження 58 патронів, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: с.Стенжаричі Володимир-Волинського району Волинської області, відносяться до боєприпасів калібру 5,45х39 мм, є проміжними патронами зразку 1974 року, для стрільби придатні.

Свідок ОСОБА_9 суду дала показання, що обвинуваченого знає близько 10 років, він вчився з її сином та приїжджав до них. З середини серпня 2018 р. до кінця вересня він жив у них в будинку, однак почав зловживати спиртними напоями, тому вона його вигнала. Він пішов жити до ОСОБА_8 , який часто вживав спиртне, однак був спокійним чоловіком. Про обставини вчинення кримінальних правопорушень їй не відомо, лише того дня о 03.00 год. подзвонила сусідка і повідомила, що ОСОБА_7 вбив (зарубав) ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 суду дав показання, що обвинувачений жив в їх селі, скарг на його поведінку не надходило, потерпілий теж був спокійним. 17.01.2019 року о 23.00 год. йому зателефонували з поліції та повідомили про вбивство. Оскільки поблизу потерпілого жив ОСОБА_11 , він подзвонив та попросив глянути чи дійсно щось там сталось. Приблизно через 10 хв. останній по телефону підтвердив, що відбулось вбивство.
Свідок ОСОБА_11 суду дав показання, що 17.01.2019 року йому зателефонував ОСОБА_10 та попросив дізнатись, що сталось у будинку ОСОБА_8 . Коли він прийшов, то двері відчинив обвинувачений, якого він попросив покликати ОСОБА_8 . Оскільки той імітував ніби його кличе, то він прямо запитав, чи він з ним нічого не зробив. На що той почав виправдовуватись, казати, що нічого не робив, потім просився, казав, що це не він, а потім що не хотів так вчинити. В кімнату, де сталось вбивство не заходив, бачив тільки як померлого виносили. Ствердив, що як потерпілий, так і обвинувачений не були конфліктними, не чув, щоб вони між собою сварились.
Свідок ОСОБА_12 суду дав показання, що 17.01.2019 року заступив на чергування по Володимир-Волинському ВП. Близько 22.00 год. поступило повідомлення по лінії «102» від ОСОБА_7 про те, що він вбив (зарубав) людину. Він зібрав слідчо-оперативну групу, почали зв`язуватися з ОСОБА_7 , той підняв слухавку та підтвердив, що зарубав сокирою (та продовжує рубати тіло) свого знайомого ОСОБА_8 в якого жив на квартирі. Оскільки обвинувачений не повідомляв адресу (казав шукайте по супутниках), тому він двічі телефонував ОСОБА_7 , який просив прислати слідчо-оперативну групу. Факт особистого звернення ОСОБА_7 до працівників поліції по лінії «102» по факту скоєння вбивства потерпілого ОСОБА_8 стверджується рапортом від 18.01.2019 року. Вказане стверджується і протоколом огляду та відтворення аудіозапису від 24.01.2019 року, дослідженого безпосередньо в судовому засіданні, шляхом його прослуховування.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №20 від 18.01.2019 року причиною смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є чисельні рубані рани голови, шиї, тулуба.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №20 від 25.03.2019 року у трупа ОСОБА_8 , 1965 р.н., виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: розтрощення потиличної та частково тім`яних ділянок черепа із розміжженням головного мозку, багатофрагментарний злам кісток склепіння, основи черепа, чисельні рубані рани голови, задньої частини шиї, верхньої третини спини з масивними розрубами ребер та пошкодженням легень, лопаток, правого плечового суглобу, шийного та грудного відділів хребта, рубані рани обличчя, правої кисті, травматична ампутація правої вушної раковини. Дані ушкодження виникли від контактів з залізомістким предметом в якого наявні рубаючі властивості, з довжиною леза не менше 9,7 см, виникли вони одночасно або у швидкій послідовності одне за одним, незадовго до смерті. За ступенем тяжкості належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого.

Травмуючий предмет діяв під кутом близьким до перпендикулярного по відношенню до відповідних ділянок тіла, з місцем контактів в місці виникнення тілесних ушкоджень. Зважаючи на кількість, характер та розташування тілесних ушкоджень, найвірогідніше, що між тілом підекспертного та травмуючим предметом відбулось не менше як 37 травмуючих контактів. Ознак пасивного переміщення тіла після настання смерті не виявлено. На момент смерті ОСОБА_8 перебував в стані алкогольної інтоксикації середнього ступеню тяжкості.

З протоколу огляду місця події від 17.01.2019 року (з фототаблицями) частини будинку АДРЕСА_3 , вбачається наявність на підлозі веранди (між табуреткою та матрацом) сокири з дерев`яним топориськом верхня частина якої забруднена речовиною бурого кольору ззовні схожою на кров, яку вилучено, поміщено у спецпакет та опечатано. Ліворуч від даного коридору розташована кімната, у якій на підлозі, різних речах та предметах наявні численні плями різних розмірів, бризки та краплі ззовні схожі на кров. У кімнаті за столом на ліжку виявлено труп чоловічої статі (опис якого та розташування - детально описано у протоколі). Під час огляду місця події серед інших предметів також вилучено сліди рук, змиви речовини бурого кольору, мобільний телефон.

Вилучені речі оглянуто, визнано речовими доказами, згідно постанови слідчого від 18.01.2019 року та передано в кімнату зберігання речових доказів Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.01.2019 року, в порядку ч.3 ст.233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_3 та підтверджено законність дій слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 з проведення огляду вказаного будинку 17.01.2019 року, а також виявлення фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення предметів, які мають значення для даного провадження. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, встановлені внаслідок такого обшуку докази є допустимими, відповідно до ч.3 ст.233 та ст.86 КПК України.

З висновку дактилоскопічної експертизи №44 від 19.02.2019 року вбачається, що чотири сліди пальців рук та один слід долоні руки, які були виявлені під час огляду будинку АДРЕСА_3 придатні для ідентифікації за ними особи. Два сліди пальців рук, виявлені у вищевказаному будинку, залишені пальцем руки особи, дактилокартка якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Один слід пальця руки та один слід долоні руки, виявлені у вищевказаному будинку залишені пальцем та долонею руки особи, дактилокартка якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інший слід пальця руки, виявлений під час огляду приміщення даного будинку залишені не пальцями рук осіб, дактилокарти яких заповнені на вищевказані імена, а іншою особою.

З висновку експерта №9 від 25.03.2019 року вбачається, що з «Акту судово-медичного дослідження» №3 від 29.01.2019 року, кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

З висновку експертизи №10 від 26.03.2019 року вбачається, що "…"кров ОСОБА_8 , 1965 р.н.., відноситься до групи В (ІII) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВО..". Кров гр. ОСОБА_7 відноситься до групи В (ІII) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні недопалків цигарок «Pull» знайдено слину та кров людини при серологічному дослідженні яких виявлено антиген В ізосерелогічної системи АВО. Враховуючи групи крові осіб, що проходять по справі та отримані результати досліджень можна зробити висновок, що слину на даних недопалках залишила особа, в крові якої міститься антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження цієї слини як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_7 . Що стосується виявлених плям крові на цих недопалках, то вони походять від особи, кров якої містить антиген В та яка мала пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею, що не виключає їх походження від потерпілого ОСОБА_8 , а також і від ОСОБА_7 , якщо на момент скоєння злочину у нього були пошкодження.

З висновку комплексної судової імунологічної та дактилоскопічної експертиз №20 від 15.03.2019 року вбачається, що на наданій на дослідження сокирі (в об`єктах 3-7) виявлено кров, при визначенні її видової належності встановлено, що кров належить людині та може походити від особи із групою В (ІІІ) з ізогемаглютинін анти-А системи АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновку судової імунологічної експертизи №19 від 19.03.2019 року вбачається, що на наданому на відрізку тканини синього кольору з одягу померлого ОСОБА_8 виявлено кров, яка належить людині та може походити від особи із групою В (ІІІ) з ізогемаглютинін анти-А системи АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На наданому одязі ОСОБА_7 : светрі світло-сірого кольору, джинсових штанах виявлено кров, яка належить людині та може походити від особи із групою В (ІІІ) з ізогемаглютинін анти-А системи АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи №23 від 01.02.2019 року, під час проведеного 18.01.2019 року огляду гр. ОСОБА_7 у останнього будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.02.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 стверджується, що останній, в присутності захисника, судово-медичного експерта та понятих, добровільно розповів про обставини спричинення ним смерті ОСОБА_8 та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, а також про обставини придбання, носіння та зберігання бойових припасів.

Таким чином, зважаючи на показання обвинуваченого (під час слідчого експерименту та шляхом надання відповідей на запитання учасників) про те, що після нанесення ним ударів потерпілому той не вставав, а після їх нанесення він кинув сокиру у воду та курив цигарки, при цьому сам він не мився, наявну на ньому кров потерпілого не змивав, а, згідно вищевказаного висновку жодних тілесних ушкоджень на ньому не було, тому кров, виявлена на недопалку цигарки, сокирі, відрізку тканини та на одязі обвинуваченого ОСОБА_7 на думку суду, походить саме від потерпілого ОСОБА_8 .

З висновку судово-психіатричного експерта №45 від 08.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_7 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознаки диссоціального розладу особистості та був у стані простого алкогольного сп`яніння, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час він виявляє ознаки диссоціального розладу особистості, однак застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під впливом фізіологічного афекту, чи іншого (природного) емоційного стану, котрий би міг бути психологічною підставою для сильного душевного хвилювання не знаходився. Ознак підвищеного навіювання чи некритичного фантазування у підекспертного не зафіксовано. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану та стану розумового розвитку він міг правильно сприймати важливі по справі обставини, розуміти значення вчинених дій, прогнозувати наслідки та давати щодо них вірні покази.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, проведеного 18.01.2019 року ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння (алкотест №14034 1,83 проміле).

Експерт ОСОБА_14 дав роз`яснення, що визначити який удар, в яку частину тіла був нанесеним перший, не можливо, оскільки всі удари були нанесені у швидкій послідовності один за одним (тобто, таких, які б наносились через кілька годин, що дало б можливість розмежувати послідовність не було). Ствердив, що після нанесення першого удару (як в голову, так і в інші частини тіла), смерть не наступила відразу, потерпілий незначний час був живий. Фактично всі ушкодження на голові (головному мозку) нанесені прижиттєво, а на тілі могли бути нанесені і після смерті. Комплекс спричинених ушкоджень призвів (став причиною) смерті потерпілого.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він спричинив смерть потерпілому, однак вбивство не було вчинене з особливою жорстокістю, оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі), не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання пом`як шити відповідальність за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" - умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №20 від 03.04.2019 р. на трупі ОСОБА_8 виявлено величезну кількість тілесних ушкоджень, голови, обличчя, шиї, спини, тулуба, кінцівок, які утворилися від не менше 37 контактів із залізо містким предметом, що має рубаючі властивості.
Характер, численність, локалізація та особливості комплексу всіх виявлених на трупі тілесних ушкоджень свідчать про те, що вони були прижиттєвими, нанесеними незадовго до настання смерті.
Враховуючи наведені обставини, кількість та характер спричинених потерпілому тілесних ушкоджень (не менше 37 ударів сокирою), в тому числі відчленування окремих органів (травматична ампутація правої вушної раковини), окрім того, - їх локалізацію, зокрема те, що удари наносились у життєво важливі органи (голову), знаряддя злочину, механізм та силу нанесення тілесних ушкоджень, час протягом якого вони наносились, а також те, що дані ушкодження поєднані із глумлінням над трупом (так як обвинувачений усвідомлював, що потерпілий не живий, однак продовжував рубати тіло), що дає підстави вважати, що обвинувачений діяв не тільки з умислом на вбивство потерпілого, а й з умислом спрямованим на вбивство з особливою жорстокістю.
Враховуючи, що досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають обставинам справи, відповідно до ст.85, 86 КПК України є належними та допустимими, стверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , роз`ясненнями експерта та висновкам експертиз, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю та у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуючи його дії, відповідно, за п.4 ч.2 ст.115 КК України та за ч.1 ст.263 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить з`явлення із зізнанням, активне сприяння у розкритті злочину.

З`явлення із зізнанням суд визнає пом`якшуючою обставиною, оскільки в ході судового слідства встановлено, що обвинувачений особисто добровільно усно (шляхом здійснення телефонного дзвінка) повідомив працівників поліції про вчинений ним злочин до внесенням відомостей до ЄРДР.

Одночасно, щире каяття суд не відносить до пом`якшуючих обставин, оскільки щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинені ним дії.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації, по місцю тимчасового проживання, згідно характеристики в.о.старости №32 від 18.01.2019 р. характеризувався задовільно (у побуті поводився спокійно, спиртним не зловживав), висловив жаль, з приводу скоєного, з`явився із зізнанням, активно спряв розкриттю злочину, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, згідно довідки медичної установи від 18.01.2019 року стан його здоров`я задовільний, однак ним вчинено особливо тяжкий умисний злочин проти життя особи, враховуючи конкретні обставини його вчинення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.263 ч.1, ст. 115 ч.2 п.4, 70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_7 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання 18.01.2019 року по день набрання вказаним вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, згідно ч.9 ст.100 КПК України, відповідно, повернути за належністю законному володільцеві та знищити.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 17.01.2019 року (ухвала слідчого судді від 18.01.2019 року), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, зняти.

Запобіжний захід тримання під вартою, обраний ухвалою від 18.01.2019 року та продовжений відповідними судовими рішеннями, залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263, п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за п.4 ч.2 ст.115 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 11 (одинадцять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 18.01.2019 року, тобто з моменту його затримання.

Речові докази:
- сокиру, поміщену у картонну коробку; дві порожні скляні пляшки та одну порожню пластикову пляшку (спецпакет №7008166); 1 пачку з-під сигарет «Marvel» (спецпакет №0048015); два недопалки, відрізок з одягу померлого ОСОБА_8 , поміщені у паперовий пакет; резинові тапки чорного кольору, светр світлого кольору, темно-сині джинси, що передані в камеру зберігання речових доказів Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області знищити;

- мобільний телефон марки «Самсунг» імеі02/01, що поміщений у спецпакет №4397013, що переданий в камеру зберігання речових доказів Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 12 574 грн (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн. 35 (тридцять п`ять) коп. судових витрат у справі за проведення дактилоскопічної, балістичної, імунологічної експертиз.

Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 17.01.2019 року (ухвала слідчого судді від 18.01.2019 року) зняти.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання 18.01.2019 року по день набрання вказаним вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд,а обвинуваченим ОСОБА_7 у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3