Справа № 442/6899/19
Провадження № 1-кп/442/405/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 від 24.09.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом та захисником не являється, не військовозобов`язаного, згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 умисно, всупереч вимогам ст. 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 1 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у листопаді 2018 року, поруч із своїм будинком АДРЕСА_2 , а саме у лісі, знайшов наркотичний засіб канабіс, незаконно придбав його шляхом привласнення та зберігав для власного вживання без мети збуту до часу проведення обшуку в період з 08.00 год. до 10.45 год. 18.04.2019 року, в ході якого із квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено канабіс вагою 7,71 грама, який згідно наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 року відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено на території України.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

26 вересня 2019 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001801 від 24.09.2019 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, отримана згода підозрюваного на його призначення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 також просили вказану угоду з прокурором затвердити. При цьому, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Прокурор та підозрюваний, в присутності захисника, добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експертів для проведення експертизи в даному кримінальному провадженні та скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, а тому підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу також не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду від 26 вересня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 вересня 2019 року покарання у виді штрафу в дохід держави, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені в кримінальному провадженні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 3/765 від 29.07.2019 року в розмірі 1256,08 грн.

Речові докази, а саме:

-подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, предмет з-зовні схожий на пістолет із маркуванням на рукоятці «МЕТА JA» та надписом на затворі «Start 2 6mm», металевий предмет золотистого кольору з- зовні схожий на кастет із надписом «Armed Force US», порохоподібну розсипчасту речовину, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, - знищити;

-кредитну картку банку «Unicreditbank» та печатку «Нафтогазбуд», які було вилучено 18.04.2019 у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути останньому.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2019 року про арешт майна.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1