ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/4519/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2660/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження№641/4519/19 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, просить ухвалу скасувати та застосувати до неї умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своєї апеляційної скарги, засуджена зазначає, що суд не врахував положення п.17 Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002, в якому зазначено, що умовно-дострокове звільнення або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування ставлення засудженого до вчинення злочину. Просить суд апеляційної інстанції врахувати її відношення до скоєного злочину, повне визнання своєї вини, щире каяття, відшкодування шкоди в заявленому цивільному позові, а також те, що за власною ініціативою вона займалась благоустроєм об`єктів установи, не допускала порушень пожежної безпеки та безпеки праці.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженої та захисника, які наполягали на задоволенні апеляційних вимог щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з відомостей судового провадження та особової справи ОСОБА_7 раніше неодноразово судима:
- 22.11.2006 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 2 роки. Звільнена за ст. 1 п. Б ЗУ «Про амністію»;
- 04.09.2008 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
- 11.12.2008 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки. Звільнена після закінчення іспитового строку;
-25.05.2011 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки. Звільнена після закінчення іспитового строку;
23.09.2014 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 90 годин громадських робіт.
На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2015 за ч.1 ст.121, ст. ст. 71,72 КК України у виді 5 років 4 дні позбавлення волі.
Судом першої інстанції, на підставі відомостей, що є наявними в матеріалах особової справи, об`єктивно встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2016 у зв`язку зі змінами в ч.5 ст. 72 КК України, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, зараховано в строк попереднього ув`язнення з 24.12.2014 по 17.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання - 06.07.2015 року
Кінець строку відбуття покарання - 23.11.2019 року
Відповідно до положень ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Пунктом 3 частини 3 зазначеної статті передбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 06.07.2015
З 03.08.2015 ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Качанівська виправна колонія (№54)». За час відбування покарання характеризується задовільно. Один раз заохочувалась адміністрацією установи з метою стимулювання правослухняної поведінки. Має одне дисциплінарне стягнення, яке 27.06.2019 погашено. Працевлаштована швачкою, до праці ставиться задовільно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Питання щодо можливого застосування ст.81КК України було розглянуто 04.04.2018, але рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні до останньої умовно дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення.
У колегії суддів немає підстав та відомостей, що ставлять під сумнів такі висновки комісії, створеної адміністрацією установи, де засудженпа відбуває покарання, оскільки лише адміністрація цієї установи систематично та безпосередньо спостерігає за процесом перевиховання засудженої.
На аркуші справи 5 судового провадження міститься довідка з особової справи засудженої ОСОБА_7 на зворотній стороні якої зазначено про те, що термін застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України за відбуттям 2/3 призначеного строку покарання, а саме 22.03.2018. Рішенням комісії виправної колонії від 04.04.2018 їй було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела свого виправлення.
З копії протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ «Кочанівська виправна колонія №54)» №11 від 11.04.2019 вбачається, що комісією прийнято рішення про недоцільність застосування заходів заохочення до засудженої ОСОБА_7 , оскільки вона не завжди дотримується правил поведінки. (а.с.33-40 ).
Згідно копії протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ «Кочанівська виправна колонія №54)» №22 від 05.07.2019, щодо ОСОБА_7 прийнято рішення про оцінювання як «стає на шлях виправлення» (а.с. 41-48).
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці в місцях позбавлення волі не довела своє виправлення, оскільки остаточно не стала на шлях виправлення і до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Вищенаведені висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними судовому провадженні, а тому не можуть спростовуватись апеляційними доводами ОСОБА_7 , які містять лише її суб`єктивні твердження щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також щодо її незгоди з оскаржуваною ухвалою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні заяви засудженої, внаслідок її передчасності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 рокупро відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4