Справа № 178/1104/19
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000320 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпро / Дніпропетровськ/, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, маючого середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду внесено клопотання, узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні за № 0000320, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно клопотання 01 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні жилого будинку за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті миттєво виниклого умислу спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, деревяною палицею та руками умисно, наніс удари в область голови тулуба та кінцівок своїй дружині ОСОБА_7 , спричинивши смерть останій.
Внаслідок своїх противоправних дій ОСОБА_6 завдав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно лікарського свідоцтва про смерть № 926 від 02 серпня 2019 року тілесні ушкодження у вигляді травм із залученням декількох ділянок тіла, що спричинило шок у потерпілої, від якого остання померла.
Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої.
02 серпня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпро / Дніпропетровськ / було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України.
Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується наявними у клопотанні доказами, а саме: протоколом огляду місця події в приміщенні жилого будинку по АДРЕСА_1 та трупа ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_9 , лікарським свідоцтвом про смерть № 926 від 02 серпня 2019 року, протоколом слідчого експерименту з участтю підозрюваного ОСОБА_6 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Також наголошує на необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільну небезпеку, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_6 просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного суворим і просить його не застосовувати, а застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваного на потерпілу, свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, оскільки підозрюваному ОСОБА_6 може бути відоме місцезнаходження всіх речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сам підозрюваний не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, серед яких встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; ОСОБА_6 виявивши о 23 годині 50 хвилин факт смерті своєї дружини ОСОБА_7 , якій він спричинив тілесні ушкодження, зателефонував оператору «102» лише о 05 годині 38 хвилин; офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, згідно п. 3 ст. 1 ст. 177 КПК України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, може впливати на потерпілого та свідків або будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а так само згідно п. 5 ст. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить той факт що раніше, 29.03.1990 був засуджений Дніпропетровським апеляційним судом по п.А ст.93 КК УРСР до 13 років позбавлення свободи, за навмисне вбивство. При цьому суд у відповідності із ч. 4 ст. 183 КПК України вважає можливим не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки він підозрюється в скоєнні злочину з застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194 КПК України суддя, -
У Х В А Л И В :

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпро / Дніпропетровськ /, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , підозрюваному за ч. 2 ст. 121 КК України, обрати міру запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Строк дії ухвали складає шістдесят днів, починаючи з 16 серпня 2019 року.

Підозрюваному ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1