Справа № 487/860/19
Провадження № 1-кп/487/436/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 0004424 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.07.2003 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років обмеження волі;

09.02.2004 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185, 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

19.03.2007 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 190, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

04.07.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

08.10.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік ;

08.04.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
інший учасник судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілий ОСОБА_6 , відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву, просив розглянути справу за його відсутності

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

10.11.2018 року приблизно о 19:40 годин, ОСОБА_3 , перебував в приміщенні магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. Лазурна, 17, а саме біля кіоску «МультиМастер», в якому працює ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, знаходячись у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 , перебуваючи біля кіоску «МультиМастер», діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету «Таврія-В» та сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, з поверхні полиці кіоску «МультиМастер», викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: мобільний телефон марки «Meizu M6 Note» вартістю 5595 грн. та мобільний телефон « Samsung J7» вартістю 2000 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зникнути, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 7595 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що 10.11.2018 року він знаходився у супермаркеті «Таврія», де хотів подивитися іграшки для дитини. Коли він проходив повз робочого місця потерпілого, то побачив на стойці два мобільних телефону, та звернувся увагу, що потерпілий працює та знаходиться спиною до телефонів і не дивиться на них. Після чого він машинально забрав ці телефони та пішов. Потім він продав телефони, оскільки були матеріальні труднощі та потрібні були гроші, отримані гроші витратив на власні потреби. Матеріальні збитки потерпілому не відшкодовані.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся, цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що вона раніше неодноразово судимий, маючи незняту та непогащену у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, був під наглядом амбулаторно в диспансерно-поліклінічному відділенні МОПЛ №1 з 2000 по 2006 р. з діагнозом: наслідки раннього органічного ураження, перебуває на «П» обліку в МОНД з 23.09.2018 року з діагнозом: зловживання оплатами, димедролом.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №344 від 04.01.2019 року ОСОБА_3 страждає в теперішні час та страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, психічним розладом органічним розладом особистості (органічна психопатична особистість). В період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 спроможний усвідомлювати свої дії, в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Між тим, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування на його користь майнової шкоду у сумі 7595 грн. суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до ст. 1166 ЦК України, на підставі надання доказів та доведеності розміру збитків.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: цифровий CD диск «VIDEX MAMBA» зеленого кольору із записом з камер внутрішнього спостереження залишити збігатися в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7595 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1