КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1692/19
Провадження № 1-кс/534/588/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001005 від 25.10.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_7 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням ризикам можливого переховування, знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризикам впливу на потерпілу чи свідка а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на повторне, таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, прибув до буд. АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторно, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, ОСОБА_6 діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, шляхом пошкодження дверного замка до квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_9 , проник в середину та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення, зібрав у квартирі та склав до пакету: чоловічу куртку марки «Канзас» світло сірого кольору вартістю 3800 грн., чоловічу куртку марки «Columbia» темно сірого кольору, вартістю 5200 грн., музичну шкатулку вартістю 500 грн., дерев`яну шкатулку жовтого кольору вартістю 250 грн., жіночу сумку вартістю 200 грн., у якій знаходились документи на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не представляють, золоті коронки 3,5 г. вартістю 280 грн. за 1 г., загальною вартістю 980 грн., золоту пластину розміром 1*1 см., вагою 0,5 г. вартістю 140 грн., після чого покинув квартиру.

В подальшому ОСОБА_8 проникнувши до зазначеної квартири, заволоділа зібраним ОСОБА_6 майном та разом з останнім вони покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 11070 грн.

Зазначеним діям підозрюваного ОСОБА_6 надано правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий внесене клопотання підтримав, посилаючись на зазначені у ньому обставини та просив його задовольнити. Зазначив, що з урахуванням існуючих ризиків лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, тому під загрозою можливого покарання може переховуватись від слідства та суду. Також ОСОБА_6 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як є неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів і не має законного джерела доходу. Крім того, прокурором наголошено на існування ризиків впливу на потерпілу та свідків та можливості знищення, переховування речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні, заперечуючи свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочинного діяння, пояснив, що на прохання ОСОБА_8 пішов з нею до будинку по АДРЕСА_3 , проте у квартиру не заходив, а чекав на останню біля під`їзду. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на поганий стан здоров`я, оскільки після травми ноги він змушений пересуватись за допомогою милиць та зазначив, що на його утриманні знаходиться матір похилого віку та неповнолітні діти.

Захисник ОСОБА_5 в суді прохав у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, як такий що буде забезпечувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування наголошених ризиків та доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу, про що надав письмові заперечення. При цьому вказав, що підозрюваний ОСОБА_6 мешкає разом із цивільною дружиною, у них нещодавно народилась спільна дитина, тому він має міцні соціальні зв`язки.

Допитана за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що проживає з ОСОБА_6 однією сімєю, вони мають двох спільних доньок, одна з яких народилась наприкінці вересня 2019 року. Наразі ОСОБА_10 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_6 офіційно не працює і джерелом їх доходу є допомога на новонароджену дитину, також їм допомагають родичі, в тому числі мати ОСОБА_6 .

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, заслухавши показання свідка, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001005 від 25.10.2019 за фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , поєднаного з проникненням у житло.

В межах зазначеного кримінального провадження 26.10.2019 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_6 о 13 год. 09 хв. 27.10.2019, у відповідності до вимог ст.184 КПК України.

Про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 свідчать, зокрема, відомості, відображені у заяві про кримінальне правопорушення, в показаннях потерпілої, свідка, протоколі огляду місця події, довідках про вартість викраденого майна, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного за участі потерпілої, тощо.

Так, згідно із протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2019 до відділення поліції звернулась ОСОБА_9 з приводу проникнення до її квартири АДРЕСА_5 невідомої особи жіночої статі та викрадення особистого майна.

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 25.10.2019 та протоколу додаткового допиту потерпілої від 26.10.2019, у день події остання повернувшись додому після прогулянки із собакою виявила відчиненим замок на вхідних дверях квартири. У приміщенні квартири знаходилась молода жінка з пакетами, яка бризнула у очі потерпілої якоюсь речовиною.

За змістом протоколу допиту свідка, останній мешкає в одному будинку з потерпілої і балкон його квартири виходить на подвір`я будинку. Так, знаходячись на балконі свідок бачив, як з під`їзду №2 вибіг невідомий чоловік з пакетом у руках, який трохи прихрамував, а після нього з під`їзду вибігла жінка також з пакетом.

За таких обставин, проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк від трьох до шести років позбавлення волі. Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Між тим, за змістом положень ст.ст.193,194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність чотирьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема потерпілу та свідка, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Згідно із матеріалами справи, підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався, має непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, не працює, суспільно-корисною діяльністю не зайнятий, позитивних характеристик не має.

Відповідно до наданої довідки про судимість, та приєднаною до клопотання копією довідки про звільнення, ОСОБА_6 вісім разів притягувався до кримінальної відповідальності, у переважній більшості за вчинення злочинів проти власності. Останнього разу ОСОБА_6 засуджений за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 18.06.2018 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання 13.11.2018. Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у аналогічному корисливому злочині вчиненому менш ніж за рік після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду.

Вказані обставини певним чином узгоджуються із схильністю підозрюваного до вчинення корисливих злочинів, що з урахуванням відсутності у підозрюваного законних джерел доходу, може свідчити про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Тому слідчий суддя погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, про що було наголошено прокурором.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 прохаючи застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту зазначав, що на його утриманні знаходиться матір та неповнолітні діти. Разом із тим, згідно із наданими підозрюваним поясненнями, останній офіційно не працює, жодних законних джерел існування не має, тому посилання на перебування у нього на утриманні інших осіб, на увагу не заслуговують. Тим більш, за показаннями свідка ОСОБА_10 , мати підозрюваного ОСОБА_6 матеріально допомагає їх сім`ї, оскільки ні вона, ні ОСОБА_6 не працюють.

Разом із тим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від слідства та суду, так як і можливості останнього знищити, переховувати або спотворити речі, оскільки при затриманні підозрюваного у нього були вилучені інструменти та коронки з металу жовтого кольору, вказані ризики свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли і в цій частині слідчий суддя вважає слушними доводи сторони захисту щодо недоведеності наголошених ризиків.

Вирішуючи питання щодо існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зауважує, що згідно із матеріалами клопотання, потерпілою у кримінальному провадженні є жінка похилого віку, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , пов`язане із проникненням до житла потерпілої особи, якою безпосередньо було виявлено підозрюваних на місці злочину.

В судовому засіданні слідчий пояснив, що в ході досудового розслідування потерпілою висловлювались побоювання та за її психологічним станом, пред`явлення особи для впізнання було проведено за фотознімками.

При цьому слідчий суддя вирішуючи питання наявності чи відсутності існування наголошених стороно обвинувачення ризиків, надає оцінку всім обставинам справи у сукупності, з огляду також на відомості, які характеризують особу, тому в даному випадку слідчий суддя погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України в частині здійснення впливу на потерпілу особу.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Судом вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваного, відсутності у нього законних джерел доходів, позитивних характеристик та соціально-активної позиції, застосування таких не буде дієвим.

З аналогічних підстав суд вважає неспроможними наведені захисником обґрунтування щодо доцільності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. В судовому засідання ОСОБА_6 посилався на поганий стан здоров`я, як на обставину, що унеможливлює його тримання під вартою, проте відповідних доказів на підтвердження вказаних них відомостей слідчому судді надано не було. При цьому ОСОБА_6 пояснив в суді, що отримавши травму, він лікувався амбулаторно і медичну допомогу в умовах стаціонару не отримував.

Згідно із матеріалами справи підозрюваний ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КК України 25.10.2019 о 19 год. 15 хв.

Слідчий суддя наголошує, що у відповідності до вимог ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Разом із тим, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що 25.10.2019 о 15 год. 00 хв. він був затриманий працівниками поліції та з того часу він постійно знаходився під їх контролем. Вказаних підозрюваним обставин стороною звинувачення в судовому засіданні спростовано не було.

Таким чином, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід рахувати саме з 15 год. 00 хв. 25.10.2019.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України.

З урахування тяжкості інкримінованого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та відомостей, що характеризують підозрюваного, суд визначає заставу, достатню для забезпечення підозрюваним ОСОБА_6 належної процесуальної поведінки у розмірі 80280 грн., із покладенням на підозрюваного передбачених законом обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 15 години 00 хвилин 25 жовтня 2019 року.

Строк дії ухвали закінчується 23 грудня 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80280 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області підозрюваним (обвинуваченим) або заставодавцем, який зобов`язується надати суду документ, що це підтверджує.
В разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та повідомити про це старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та суд.
В разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти на нього покладаються строком до 28 грудня 2019 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання підозрюваним перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1