Ухвала

18 червня 2019 року
м. Київ

Справа № 328/2577/18
Провадження № 51-3022ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:
У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Проте, потерпілий ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Всупереч наведених вимог, потерпілий формально посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості.
У той же час, не наводить правового обґрунтування незаконності судового рішення відповідно до ст. 414 КПК України, а також доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання, які б можна було визнати беззаперечними підставами для скасування судового рішення.
Як вбачається із змісту касаційної скарги, потерпілий ОСОБА_4 вказує, як на підставу для скасування ухвали апеляційного суду невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, в обґрунтування чого посилається на застосуванням судом апеляційної інстанції положень статей 75, 76 КК України, які встановлюють порядок відбування покарання, що позбавляє можливості встановити дійсну його позицію, з чим саме він не погоджується з видом, розміром призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки чи з порядком його відбування відповідно до положень статей 75, 76 КК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкрити провадження за касаційною скаргою потерпілого.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3