Справа № 461/8011/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/554/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Стрий Львівської області, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2017 року за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.358 КК України до 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна на вирок Галицького районного суд м. Львова від 14 травня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2017 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2017 року в частині додаткового покарання конфіскації майна ухвалено виконувати самостійно. На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2017 року до 11 березня 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 10.03.2017 року.
Вирішено питання про долю речових доказів та стягнення процесуальних витрат.
Не погоджуючись з вироком Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2019 року в частині зарахування йому на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання сторок попереднього ув`язнення ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить перерахувати йому термін перебування в слідчому ізоляторі із розрахунку один день за два дні позбавленні волі, а саме до вступу вироку Галицького районного суду м. Львова від 14.05.2019 року в законну силу.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 28.12.2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, під час конвоювання з ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20 до Стрийського міськрайонного суду, який знаходиться за адресою: м. Стрий, вул. Валова, 12 та в зворотному напрямку, придбав шляхом знахідки наркотичний засіб - канабіс, який зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Цього ж дня, приблизно о 21 годині 30 хвилин, під час проведення особистого огляду ОСОБА_6 на збірному відділенні посту №15 ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Городоцька, 20), який проводився на підставі вимог Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» №460/5 від 18.05.2013 року, у нижній білизні останнього виявлено та вилучено два медичних шприци із подрібненою речовиною рослинного погодження, в яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта №3/24 від 05.01.2018 року, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою 41,11 грам. Отже, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
В мотивах своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суть обвинувачення він не оспорює, так само і доказову базу, погоджується з правильністю кваліфікації його дій слідством і судом першої інстанції. Однак, просить врахувати позицію правового висновку Верховного Суду України від 29.08.2018 року, згідно якого, на його думку, він має право на зарахування одного дня попереднього ув`язнення в СІЗО за два дні позбавлення волі, просить йому здійснити таке зарахування по час вступу в законну силу вироком суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:
1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;
2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.
При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2017 року до 11 березня 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей період ОСОБА_6 зараховано у зв`язку з обранням йому запобіжного заходу взяття під варту у справі № , по якій Стрийським міськрайонним судом Львівської області 28.12.2017 року ухвалено вирок, який вступив в законну силу 11.03.2019 року.
Колегія суддів вважає, що правових підстав для застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону 838-VIII від 26.11.2015 року) з 10 березня 2017 року і до вступу вироку Галицького районного суду м. Львова від 14.05.2019 року, як про це просить обвинувачений, немає, оскільки запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (№ 0000076 від 29.12.2017 року) не обирався.
Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини справи, щодо зарахування обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року). Тому вирок суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим , а апеляційна скарга обвинуваченого є безпідставною.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376 ч. 2, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суд м. Львова від 14 травня 2019 року без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4