УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, АР Крим, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, 2005, 2014 років народження, працюючого директором ПП «Консул Партнер», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010073 від 03 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

09 серпня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010073 від 03 вересня 2018 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073 від 03 вересня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

07 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, а саме: у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб; у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, та таке, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: показання потерпілого ОСОБА_7 ; пред`явлення фотознімків для впізнання із потерпілим ОСОБА_7 ; проведення слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_7 ; показання потерпілого ОСОБА_8 ; проведення пред`явлення фотознімків для впізнання із потерпілим ОСОБА_8 ; проведення слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_8 ; показання свідка ОСОБА_9 ; пред`явлення фотознімків для впізнання із свідком ОСОБА_9 ; проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 ; показання свідка ОСОБА_11 ; проведенням обшуку за місцем фактичного проживання; матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) заходів; та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

В клопотанні, слідчого зазначено, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду,

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику переховування від слідства та суду обґрунтовується тим, що злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до 12 років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 не маючи стабільного доходу, наявність можливості виїзду за кордон України, маючи слабкі соціальні зв`язки (відсутність власної родини), буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризику знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі та документи щодо їхньої кримінально-протиправної діяльності, по яким проводяться заходи щодо встановлення їх місця перебування.

Наявність ризику впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що обставини вчинення ним кримінальних правопорушень (залучення інших учасників, застосування до потерпілих психологічного впливу, залякування та погрози застосування насильства до потерпілих та членів їхніх родин) свідчать про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може здійснювати тиск на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінального покарання за їх вчинення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за ч.4 ст.189 КК України, та про відсутність достатніх відомостей про наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на думку захисників відсутні, вказуючи що заявлені слідчим та прокурором ризики є надуманими та не підтверджені ніякими доказами. Просила врахувати, те, що ОСОБА_5 офіційно працює, має родину, двох неповнолітніх дітей, 2005, 2014 років народження, міцні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації, проживання. Просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав захисника ОСОБА_4 та просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим,щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення,був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права,відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України визначено,що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення,а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений,засуджений може здійснити дії,передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий,прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав,передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини,у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного,обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання,у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого ;8)наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним,обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлено, що СУ ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073 від 03 вересня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

07 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, а саме: у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб; у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, та таке, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не виключене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.8 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини,відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 ) те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об*єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, оскільки на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні слідчого, а саме, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, працює, має родину, двох неповнолітніх дітей, постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на зазначене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.2, 8, 131, 132, 176-178, 179, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання старшому слідчому СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за їх наявності).

Виконання ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 жовтня 2019 року, включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1