УХВАЛА
16 вересня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність ст. 396 КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та обов`язки, покладені на ОСОБА_3 при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20.03.2019 строком на 60 діб, тобто до 05 листопада 2019 року включно.

На вказане судове рішення захисником обвинуваченого подано апеляційну скаргу, яка 13 вересня 2019 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшли до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши на відповідність ст. 396 КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , вважаю, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, виходячи з наступного.
Положеннями ч. 2 ст. 392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї ж статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Таким чином Конституційний Суд виділив з-поміж ухвал, які постановляються під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, якими закінчується судовий розгляд, єдиний вид рішення, що підлягає апеляційному оскарженню, а саме ухвалу про продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим захисник оскаржує ухвалу суду, під час судового провадження, в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року, про продовження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та обов`язків, покладених на ОСОБА_3 при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20.03.2019 строком на 60 діб, тобто до 05 листопада 2019 року включно, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1