Номер провадження: 11-сс/813/1298/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

29.07.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року по кримінальному провадженню №000569 від 17.06.2019 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року частково задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід в рамках кримінального провадження №000569 від 17.06.2019 року у виді тримання під вартою на запобіжний у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 234 (двохсот тридцяти чотирьох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 449514 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою районного, представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному запобіжного заходу.

Статтею 310 КПК України визначено, що оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Згідно статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Положеннями ст. 393 КПК України визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на подачу апеляційної скарги.

Проте, адвокатом ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , який до переліку таких осіб не входить, оскільки відповідно до п.7 ч.1 ст.393 КПК України, апеляційна скарга може бути подана потерпілим або його законним представником чи представником у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а п.7 ч.2 ст.56 КПК України регламентовано, що потерпілий може оскаржити судові рішення лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того, виконуючи вимоги ч. 5 ст.9 КПК України, суддя-доповідач, вирішуючи питання щодо можливості апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді також враховує правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя.
Так, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), визнано Україною, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» (1998р.) зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».
У рішенні у справі «Мельник проти України» (2006р.), ЄСПЛ зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

У рішенні у справі «Воловік проти України» (2007р.), Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ)зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження.

У рішенні у справі «Скорик проти України» (2008р.) ЄСПЛ нагадав, що «відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції.
З урахуванням того, що апелянтом не надано доказів на підтвердження порушення прав або свобод та інтересів ОСОБА_3 оскаржуваним рішенням слідчого судді, останній не наділений правом оскарження вказаної ухвали слідчого судді.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись п.2 ч.3 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року по кримінальному провадженню №000569 від 17.06.2019 року повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2