Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/420/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2019 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року, ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.
13 червня 2018 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2018 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
За результатами розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 грудня 2018 року, ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2018 року скасована, а матеріали заяви про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року за нововиявленими обставинами повернуто на новий судовий розгляд в Гайворонський районний суд Кіровоградської області.
У зв`язку з неможливістю утворити склад суду, заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, направлена на розгляд до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2019 року заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Свої висновки, суд мотивував тим, що експертизи, на які посилається ОСОБА_8 у своїй заяві, а саме № 63 від 03.07.2014 року, № 610 від 30.07.2014 року, № 611 від 11.08.2014 року, № 516 від 14.07.2014 року, № 517 від 14.07.2014 року, № 105 від 20.08.2014 року були предметом розгляду судом першої інстанції при постановленні вироку та їм надавалась оцінка з приводу їх належності та допустимості, а тому суд дійшов висновку про те, що обставини про які вказує ОСОБА_8 у своїй заяві, у розумінні положень ст. 459 КПК України не є новоявленими.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями про скасування ухвали суду першої інстанції та перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2015 року за нововиявленими обставинами.
Свої вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що вирок ґрунтується на припущеннях, експертизи наявні в матеріалах кримінального провадження не вказують на те, що саме він наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , а експертиза № 612 в якій вказується на те, що на серветці, яку було виявлено біля будинку де потерпілій були нанесені тілесні ушкодження, виявлено кров невідомої особи чоловічої статті, лише підтверджує те, що на місці злочину була третя особа, на думку апелянта є нововиявленою обставиною, оскільки ні слідством ні судом не виявлено чия це кров, а тому зміст та форма оскаржуваної ним ухвали не відповідає вимогам закону та суперечить загальним засадам кримінального провадження.
Крім того, вказує,що відповіді з НДЕКЦ та по всім експертизам з КОБСМЕ є також нововиявленими обставинами, оскільки на момент розгляду кримінального провадження не були відомі суду, а тому на думку засудженого всі експертизи наявні в матеріалах справи це лише припущення, а тому суд не повинен був брати їх до уваги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: «Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.
Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру».
У главі 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами. При цьому зазначено підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Системне тлумачення цієї глави призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили. Цей механізм застосовується лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 459 КПК України (в редакції станом на час розгляду справи) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Таким чином, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_8 вважає, що експертиза № 612 від 11.08.2014 року судом першої інстанції при винесені вироку взагалі не розглядалась, тобто є нововиявленою обставиною та доказом його невинуватості.
Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження експертиза № 612 проведена 11 серпня 2014 року, а 05.12.2014 року ОСОБА_8 разом з адвокатом був ознайомлений з нею, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування (том.4 а.п.148-149), тобто вказані обставини йому були відомі ще 05.12.2014 року.
Тобто, факт того, що дана експертиза судом не досліджувалася та не була відома всім сторонам кримінального провадження, а саме ОСОБА_8 під час розгляду справи, ніким з учасників даного кримінального провадження, у тому числі ОСОБА_8 не оспорювався, зазначення того, що експертиза № 612 від 11.08.2014 року є доказом його невинуватості є лише суб`єктивними припущеннями ОСОБА_8 , яке нічим не підтверджені, будь-яких судових рішень, які могли би бути новоявленою обставиною в даному кримінальному провадженні - немає і такої інформації ОСОБА_8 не представлено.
Крім того, колегія суддів відмічає, що нині діючим КПК України передбачено принцип змагальності сторін, який включає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).
Частиною 1 статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
З огляду на положення вказаної норми Закону, суд встановлює факти та обставини, не інакше, як на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказах.
Крім того, ОСОБА_8 жодним чином не був обмежений у здійсненні своїх прав та обов`язків під час судового розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції щодо подачі відповідних заяв та клопотань.
Листи-роз`яснення експертних установ, що не були відомі суду під час винесення вироку, про які ОСОБА_8 зазначає в своїй заяві,не мають характеру нововиявлених та не спростовують висновків суду.
Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, що указані ОСОБА_8 обставини не можна вважати нововиявленими в контексті ст. 459 КПК України, й крім того, такі обставини потребують їх обґрунтування у певний визначений законом спосіб. Варто зазначити, що визначальною ознакою обставини, як нововиявленої, що може бути підставою для перегляду чинного судового рішення відповідно до змісту п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України є саме те, що ця обставина не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення.
Враховуючи те, що на час розгляду заяви ОСОБА_8 відсутні будь-які нововиявлені обставини, а тому підстав вважати ухвалу Новоархангельського районного суд Кіровоградської області від 30.05.2019 року, незаконною та необґрунтованою, про що вказує ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі - немає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 459, КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2019 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року за нововиявленими обставинами, - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4