КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

28 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димер Вишгородського району Київської області, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України на 60 (шістдесят) днів, до 01.11.2019 року включно.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що обставини, зазначені в ухвалі Вишгородського районного суду від 27.07.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, інших обставин, які б давали б підстави до зміни запобіжного заходу, окрім продовження тримання під вартою, суд не вбачає.

При цьому, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він може переховуватися від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, судом враховано, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 23.04.2018 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, 24.07.2018 повторно вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло, а також, 24.07.2018 вчинив заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, що свідчить про негативну репутацію ОСОБА_5 .

Крім того, по кримінальному провадженню не допитані потерпіла ОСОБА_8 та свідки, на яких може впливати обвинувачений.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року та звільнити його з-під варти в залі Київського апеляційного суду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що прийняте судом першої інстанції рішення є незаконним та винесеним з порушенням його конституційних прав та норм чинного законодавства.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги його тяжкого стану здоров`я, хоча він надав до суду всі необхідні документи, які підтверджували наявність у нього тяжких травм та потреби у лікуванні.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає прямих доказів, які б вказували на його участь у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання про продовження йому строку тримання під вартою, суд першої інстанції не взяв до уваги дані про стан його здоров`я, а також те, що у кримінальному провадженні не має прямих доказів, а саме показань потерпілих та свідків, які могли б вказувати на його участь у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим його тримання під вартою слід визнати незаконним та необґрунтованим, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року, оскільки суд апеляційної інстанції вважає її законною та обґрунтованою.

При цьому, всупереч доводам апеляційної інстанції, суд першої інстанції у своєму рішенні обґрунтував наявність законних підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимогами кримінального процесуального законодавства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, оскільки застосування більш мяких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення усунення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність у нього тяжких травм та потребу в лікуванні, так само, як і про відсутність доказів про його причетність до повторного вчинення крадіжки, з проникненням у житло, самі по собі не можуть служити підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон повязує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Тим більше, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нових злочинів, скоєних в період іспитового строку, який йому було призначено за попереднім вироком.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

До того ж, як встановлено під час апеляційного розгляду, з пояснень захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , судом першої інстанції останньому в черговий раз продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, до 12 грудня 2019 року.

У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01.11.2019 року включно, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/3133/2019

Категорія: ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1