Номер провадження: 11-кп/813/1681/19
Номер справи місцевого суду: 385/1348/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Савранського районного суду Одеської області від 20.03.2019 року, якою було задоволено подання Савранського РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та скасовано звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Глинне Слободзейського району, республіки Молдова, особа без громадянства, українець, не одруженого, не працює, з неповною середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.02.2004 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.03.2004 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ст. 70, ст. 71, до 6 років позбавлення волі, покарання відбуте, судимість не погашена;

- 13.11.2012 року Савранським районним судом Одеської області за ст. 128 КК України до 200 годин громадських робіт, на підставі ухвали Савранського районного суду від 01.07.2014 року, було звільнено від призначеного покарання;

- 25.09.2018 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року, ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 20 березня 2019 року, задоволено подання старшого інспектора Савранського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 направлено для відбування покарання призначеного вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_8 , в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що судом першої інстанції не враховано, що неявки засудженого ОСОБА_8 вчасно на реєстрацію до органу пробації були з поважних причин, оскільки він є малограмотною особою, у зв`язку з чим плутав дати, а тому не мав умислу ухилятися від покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи №16/2018 стосовно засудженого ОСОБА_8 апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 78 КК України, встановленні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, так після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч.2 ст.78 КК України, достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених уст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.164 КВК України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно п.5.2 Наказу/Інструкції Державного департаменту з питань виконання покарань/МВС, "Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань" від 19.12.2003 р. № 270/1560, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

12.11.2018 року засуджений ОСОБА_8 , прибув до Савранського РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, також був попереджений про правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності зі ч.2 ст. 78 КК України та ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України.

У відповідності із п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.2 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_8 , судом були покладені наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Засудженому ОСОБА_8 , було роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного притягнення до адміністративної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання.

За результатами зазначеної бесіди у засудженого відібрано письмову підписку (а/с № 22).

12.11.2018 року інспектором Савранського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_9 винесено постанову, якою встановлено дні явки на реєстрацію та згідно якої засуджений ОСОБА_8 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію 1, 2, 3 понеділка кожного місяця.

Інспектором Савранського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_9 з засудженим ОСОБА_8 регулярно проводились соціально-профілактична робота направлена на зниження загального рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Згідно з листком реєстрації ОСОБА_8 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію 04.02.2019 року без поважних причин (а.с.24).

Відповідно до пояснень ОСОБА_8 наданих інспектору Савранського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, про те, що 05.02.2019 року він не з`явився на реєстрацію, тому що помилився в даті судового засідання, призначеного Одеським апеляційним судом на 04.03.2019р., та поїхав до суду 04.02.2019р. (а.с.63)

05.02.2019 року ОСОБА_8 винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання. (а.с. № 64).

Зазначене попередження було оголошено ОСОБА_8 05.02.2019 року, про що свідчить його особистий підпис.

Однак, 18.02.2019 року не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію 04.02.2019 року без поважних причин (а.с.24).

Відповідно до пояснень ОСОБА_8 наданих інспектору Савранського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, про те, що 18.02.2019 року він не з`явився на реєстрацію, тому що був на роботі у м.Києві (а.с. 68).

З матеріалів особової справи не вбачається будь-яких відомостей про те, що засуджений ОСОБА_8 повідомляв орган пробації про неможливість явки на реєстрацію в указані дні з поважних причин та зміну місця роботи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_8 є малограмотною особою, зв`язку з чим плутав дати явки на реєстрацію, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження та особової справи вбачається, що ОСОБА_8 має неповну середню освіту 9 класів. Крім цього, в матеріалах особової справи містяться власноруч написані ОСОБА_8 документи.

На думку апеляційного суду вищезазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 вміє читати та писати, а також має достатню освіту для розуміння днів тижня та чисел місяця, у зв`язку з чим він мав об`єктивну можливість прибувати на реєстрацію до органу пробації у встановлені дні.

Крім того, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що засуджений не з`являвся до органу пробації з поважних причин, оскільки нічим не підтверджені та на переконання апеляційного суду, свідчать про обраний ним спосіб захисту з метою уникнути відбування покарання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував всі обставини справи і з урахуванням встановленого, а саме того, що засуджений ОСОБА_8 , будучи попереджений про наслідки не виконання покладених на нього судом обов`язків, не дотримався порядку та умов відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_8 відповідних висновків не робить, методи перевиховання та ресоціалізації, індивідуально-профілактична робота, яка проводилася з боку працівників уповноваженого органу з питань пробації до уваги не приймає, на шлях виправлення не став, обов`язки покладені судом не виконує.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд в повній мірі погоджується та зазначає, що засудженому було надано час для виправлення без ізоляції від суспільства, однак він такою можливістю не скористався, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а тому виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства є неможливим.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді подання, які б могли вплинути на висновки суду, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись, ст.ст.75, 76, 78 КК України, ст.166 КВК України, 370-372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Савранського районного суду Одеської області від 20.03.2019 року, якою задоволено подання Савранського РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та скасовано звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_10