КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 вересня 2019 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Ярцево Смоленської області Російської Федерації, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому в АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 258 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обґрунтовано підозрюється, дані про його особу, наявні ризики у його поведінці, які продовжують існувати, обсяг досудового розслідування, який ще необхідно провести, на підставі чого прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Так, апелянт посилається на необґрунтованість підозри, оскільки вважає, що надані прокурором матеріали не містять достатньо відомостей, які б вказували на ймовірність вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Недоведеними вважає апелянт і заявлені прокурором ризики у поведінці ОСОБА_9 . Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу, в супереч вимог закону, не обґрунтував тих обставин, що існуючи ризики не зменшилися або з`явилися нові. Не погоджується апелянт і з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Також, на думку адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя повністю проігнорував дані про особу ОСОБА_9 , на утриманні у якого перебувають неповнолітній син та батьки, те, що він постійно проживає в місті Києві, раніше не судимий та має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує медичного лікування.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, а заявлені прокурором ризики існують і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому слід зазначити, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду справи по суті, зокрема перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а також перевіряти правильність кваліфікації дій, а лише встановлює наскільки сукупність наданих матеріалів є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання прокурора матеріалах, а саме в: протоколі огляду місця події від 04 квітня 2019 року; протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09 квітня 2019 року; протоколі затримання ОСОБА_9 від 11 квітня 2019 року; інформуванні Департаменту контррозвідки 5 Управління СБ України; повідомленнях про підозру ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 06 травня 2019 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 23 квітня 2019 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 26 квітня 2019 року; протоколі впізнання ОСОБА_14 особи ОСОБА_9 за фотознімками від 26 квітня 2019 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 02 травня 2019 року; протоколі впізнання ОСОБА_15 особи ОСОБА_9 за фотознімками від 02 травня 2019 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 18 квітня 2019 року; протоколі обшуку від 11 квітня 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколі огляду речей та документів від 11 квітня 2019 року; протоколі огляду мобільного телефону, вилученого в ході особистого обшуку ОСОБА_9 від 12 квітня 2019 року; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 18 червня 2019 року;

Зазначені матеріали вказують про ймовірну причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 258 КК України, а відтак підозра останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Також, слідчий суддя дослідив доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та характер слідчих дій, які необхідно провести до його закінчення, зокрема: провести судово-медичну експертизу; отримати результати виконання запитів про міжнародну правову допомогу в рамках міжнародного правового співробітництва з Російської Федерації та Республіки Киргистан; отримати результати виконання ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме телефонних з`єднань мобільних номерів телефонів операторів зв`язку «Лайфселл», «Київстар», «Vodafone», які відомі на теперішній час досудовому розслідуванню, в тому числі телефонні номери всіх підозрюваних у кримінальному провадженні, їх подальший аналіз та огляд; встановити та допитати в якості свідків всіх очевидців та осіб, котрі можуть володіти інформацією, з приводу вчинення злочину; отримати висновки комп`ютерно-технічної експертизи мобільних телефонів, судово-хімічних експертиз, судової вибухо-технічної експертизи; провести слідчі експерименти зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; отримати висновок службового розслідування проведеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України; встановити інших співучасників вчинення кримінального правопорушення, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; визнати речовими доказами предмети і документи, вилучені в ході проведення слідчих дій; отримати результати розсекречення проведених негласних слідчих (розшукових) дій; отримати матеріали, що характеризують осіб підозрюваних; підготувати та повідомити про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку із встановленням нових обставин та злочинів; повідомити про завершення досудового розслідування та виконати вимоги ст. 290 КПК України.
Також, надані суду матеріали містять достатньо відомостей, які дають підстави вважати, що ризики, які були передумовою для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час продовження йому запобіжного заходу існують і, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не в змозі їм запобігти.

Так, до висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування колегія суддів виходить з тих обставин, що ОСОБА_9 є уродженцем іноземної держави, а саме Російської Федерації, де має родичів, зареєстрований в Донецькій області, а інкриміноване йому кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких, спрямоване проти громадської безпеки та характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпеки. До висновку про наявність ризиків впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищення або приховування речей і документів, які мають значення до справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або продовжувати кримінальне правопорушення, колегія суддів приходить з огляду на характер слідчих дій, які ще необхідно провести до завершення досудового розслідування. Так, як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, у даному кримінальному провадженні не всі свідки ще допитані, не виявлені всі особи, які причетні до злочину, не отримані всі результати експертиз, службових перевірок, не всі докази, які сторона обвинувачення має за потрібне, зібрані.

Таким чином, з урахуванням установлених підстав, а також конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється, розміру покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, даних про особу підозрюваного, а саме його віку, стану здоров`я, характеру соціальних зв`язків, способу життя взагалі, приймаючи до уваги обсяг досудового розслідування та характер слідчих дій, які ще необхідно провести до його завершення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено, що заявлені ними ризики, не зважаючи на тривалий час утримання ОСОБА_9 під вартою, не зменшилися і, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таке обмеження права ОСОБА_9 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважаю принцип поваги до особистої свободи.

Ті дані про особу підозрюваного, на які в апеляційній скарзі посилається захисник враховані судом під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою. Проте, вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни останньому запобіжного заходу. Крім того слід зазначити, що в наданих суду матеріалах містяться відомості про наявність у підозрюваного малолітньої дитини, однак з них не можливо становити факту спільного проживання з дитиною та її матір`ю та їх утримання. Згідно заяви ОСОБА_17 , матерії дитини, вона надає згоду на перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом у своїй квартирі в місті Буча, натомість, як з доданих до клопотання матеріалі вбачається, що ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_2 . Факту наявності у підозрюваного на утриманні батьків, сторона захисту не підтвердила. Також, додані до клопотання матеріали не містять достатніх відомостей, що ОСОБА_9 не може утримуватися під вартою, у зв`язку зі станом здоров`я.

Також, враховуючи конкретні обставини справи та характер дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , колегія суддів, виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, погоджується з висновками слідчого судді, щодо можливості, при продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, не визначати розмір застави.
За таких обставин, на підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 вересня 2019 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5302/2019 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_18
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1