Справа №459/2122/19
Провадження № 1-кп/459/411/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді кримінальне провадження №0000873 від 29.07.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Червонограда Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої майстром виробничого навчання Державного професійно-технічного навчального закладу «Червоноградський професійний гірничо-будівельний ліцей», зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді майстра виробничого навчання Державного професійно-технічного навчального закладу «Червоноградський професійний гірничо-будівельний ліцей», відповідно будучи працівником юридичної особи державної форми власності, в порушення вимог «Інструкції з ведення журналу обліку теоретичного навчання учнів професійно-технічних навчальних закладів», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 26.01.2011 №59, де згідно із «Положенням про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 30.05.2006 № 419, основним документом обліку навчальної роботи в професійно-технічних навчальних закладах є журнали теоретичного і виробничого навчання установленої форми, в якому фіксуються результати навчальних досягнень учнів, відвідування ними занять, стан виконання навчальних програм тощо, ведення якого здійснюється класним керівником (куратором) та викладачами, які несуть особисту відповідальність за своєчасність, стан та достовірність записів в журналі, який розрахований на навчальний рік, в період часу з 14.05.2018 по 22.06.2018, керуючись єдиним умислом, вносила до журналу обліку теоретичного навчання групи №17-18 по спеціалізації «слюсар-ремонтник, електрозварник» за 2017-2018 навчальні роки з предмету «Технічне обслуговування і ремонт промислового устаткування» завідомо неправдиві відомості про результати теоретичного навчання учня неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді поточних відміток, не зважаючи на той факт, що останній не відвідував заняття, оскільки перебував за межами території України в період часу з 10.05.2018 по 31.07.2018.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила складання завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, здійснене працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, тобто злочин, що передбачений ч. 2 ст. 358 КК України.
30.07.2019 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф розміром 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Угода містить умови щодо наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України; при укладенні угоди підозрюваній роз`яснено установлені статтею 476 цього Кодексу наслідки її невиконання.
Заслухавши у судовому засіданні сторін угоди, які просять її затвердити, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 ст.358 КК України є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні. Обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованому їй злочині та, як свідчать матеріали кримінального провадження, наявні достатні фактичні підстави для визнання нею своєї винуватості в учиненні цього злочину. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженої сторонами міри покарання вимогам кримінального закону, судом ураховано, що покарання відповідає санкції ч.2 ст.358 КК України, положенням Загальної частини цього Кодексу, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі винної, оскільки остання є людиною середнього віку, працює, раніше не судима. Щире каяття обвинуваченої є обставиною, що пом`якшує покарання; обставин, які обтяжують їй покарання, судом не встановлено.
Таким чином суд вважає, що узгоджене покарання за ч.2 ст.358 КК України є таким, що відповідає вимогам КК України.

Отже, враховуючи відсутність встановлених у ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження розглядуваної угоди.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2019 року у кримінальному провадженні №0000873 від 29.07.2019 року за ч.2 ст.358 КК України між прокурором Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.07.2019 року покарання за ч.2 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:ОСОБА_1