ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2146/19 Справа № 199/329/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000260 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.06.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ст.ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку не надано оцінки з точки зору належності, допустимості та достовірності доказам, на які вказувала під час судового розгляду сторона обвинувачення, допущено при їх оцінці вибірковість, надавши перевагу одним доказам та без належного спростування не надано правову оцінку всім дослідженим доказам в їх сукупності.
Вказує на те, що суд під час прийняття рішення по справі керувався показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проте взагалі не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в якості понятих були присутні під час проведення обшуку за місцем тимчасового мешкання обвинуваченого ОСОБА_9 .
Зазначає, що поза увагою суду залишилися протокол обшуку від 24.11.2017 року за адресою: м. Дніпро вул. Житомирська, 400, щодо описової його частини та висновок експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 року щодо вилученої психотропної речовини.
Посилається на те, що вказаний протокол обшуку підтверджує факт тимчасового мешкання ОСОБА_9 за адресою проведення обшуку.
Відповідно до вироку, суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що знайдений під час обшуку в столі сліп-пакет з метамфітаміном належить йому, оскільки він періодично вживає наркотичні засоби. Проте, судом взагалі не враховано той факт, що свідком ОСОБА_10 детально описано як вміст сліп-пакету, що з його слів належить йому, так і місце його схову, а саме, в шухляді письмового столу у мішечку з-під обручки, що суперечить змісту протоколу обшуку від 24.11.2017 року.
Крім цього, у вказаному протоколі обшуку зазначено, що: «В цій же кімнаті під вікном знайдено: синій пакет, в середині якого знаходиться...», у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 під час опису пакету, що залишив йому знайомий на ім`я ОСОБА_15 , охарактеризував його як звичайний АТБ пакет, середнього розміру, що заповнений наполовину (пакет у пакеті), що також суперечить вилученому під час проведення обшуку предметам.
Вказані відомості, які зазначені в протоколі обшуку від 24.11.2017 року повністю спростовують показання як обвинуваченого, так і свідка ОСОБА_10 наданих в суді.
За таких обставин, судом необ`єктивно надана оцінка показанням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , взагалі не взято до уваги те, що останні та обвинувачений ОСОБА_9 знайомі тривалий проміжок часу.
Крім цього, свідок ОСОБА_10 під час допиту зазначив, що він про вилучені предмети дізнався зі слів обвинуваченого ОСОБА_9 , що може свідчити лише про незнання свідком ОСОБА_10 , які саме предмети та речі вилучалися під час проведення обшуку, та щодо наявності чи відсутності заборонених предметів у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Твердження суду про те, що показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підтверджується, що ОСОБА_9 не мешкав вже 4-5 днів до обшуку в будинку АДРЕСА_2 є необґрунтованим, оскільки допитаний як свідок ОСОБА_11 будь-яких даних щодо місцепроживання ОСОБА_9 суду не надавав, а свідок ОСОБА_10 взагалі не пам`ятав період часу, коли саме у його будинку мешкав ОСОБА_9 .. Також, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_13 в судовому засіданні показали суду, що ОСОБА_9 під час проведення обшуку пояснив працівникам поліції, що мешкає у свого знайомого, показав у якій кімнаті, про те, що не мешкає у будинку не повідомляв.
Зазначає, що висновки суду щодо обґрунтованих сумнівів щодо предметів, вилучених під час обшуку, а також всі подальші дії з цими речами, у зв`язку із не сповіщенням про проведення слідчої дії - обшуку власника домоволодіння ОСОБА_10 є хибними. Крім того, сумніви щодо того, що обшук у будинку АДРЕСА_2 проводився лише у 1 кімнаті також є хибним, оскільки судом не враховано те, що у протоколі обшуку від 24.11.2017 року зазначено: «...в інших кімнатах зазначеного будинку нічого виявлено та вилучено не було, а також на території».
Вказує на те, що твердження суду щодо неналежних повноважень слідчого у кримінальному проваджені, зокрема, під час проведення санкціонованого обшуку, є такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Також, висновки суду щодо обґрунтованості виділення в окреме провадження матеріалів за ч.1 ст.313, ч.2 ст.309 КК України є безпідставним та таким, що не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оскільки судом, матеріали кримінального провадження № 0003042 від 26.09.2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.307 КК України, не вивчалися.
Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_9 , своєї участі під час проведення обшуку не оспорював, підтвердив, що відмовився від отримання ухвали суду, а також отримання складеного слідчим протоколу обшуку, що також підтверджується дослідженим під час судового провадження письмовим протоколом обшуку від 24.11.2017 року, а також показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зазначення в протоколі ім`я ОСОБА_17 замість ОСОБА_18 , може свідчити лише про неналежне внесення до протоколу анкетних даних учасника слідчої дії.
Посилається на те, що судом у вироку зазначено про дослідження висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 року щодо наданих на дослідження предметів, проте суд не взяв до уваги висновок експерта в цілому, відповідних висновків щодо виявленої психотропної речовини не зробив, а також, безпідставно зробив висновок про те, що вилучені предмети не можуть вважатися обладнанням для виготовлення психотропних речовин, оскільки згідно з висновком зазначеної експертизи наявність на поверхнях вилучених предметів психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, може свідчити про те, що вони ймовірно могли використовуватись при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини, отже висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження суду та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Зазначає, що суд дійшов помилкових висновків і під час вивчення постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, які спростовуються матеріалами справи.
Також, судом безпідставно врахована наявність недоліків в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000260, оскільки зазначені недоліки є не суттєвими та такими, що не можуть вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, визначення міри покарання.
Вказує на те, що судом, в порушення вимог ч.4 ст.291 КПК України, допущено в якості доказу та звернуто увагу на наявність у цьому кримінальному провадженні ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_20 , оскільки під час судового розгляду на стадії дослідження письмових доказів ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту, зазначена ухвала до обвинувального акту не долучалась.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року ОСОБА_20 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 313 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено що в діянні ОСОБА_9 є склад кримінальних правопорушень.
Органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він у невстановлений під час досудового розслідування час та місці придбав різні предмети, а саме: мірну піпетку номінальним об`ємом 5,0 мл. з наклеєним фрагменту паперу з написом 25, мірну піпетку номінальним об`ємом 10,0 мл. мірну піпетку номінальним об`ємом 5,0 мл. на якій закріплені виріб з гуми циліндричної форми чорного кольору, порожній медичний шприц без градуюванні шкали, порожній медичний шприц номінальною ємкістю 100,0 мл. ємкості з полімерного матеріалу червоного кольору закритий кришкою з полімерного матеріалу синього кольору, порожню скляну пробірку номінальною ємкістю 25 мл, закритою виробом з гуми чорного кольору, скляну пробірку ємкістю 100 мл. електронні ваги, тобто обладнання, яке використовується в процесі виготовлення психотропної речовини. Вказане обладнання ОСОБА_9 переніс за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, ОСОБА_9 , у невстановлений під час досудового розслідування час та місці закупив інгредієнти для виготовлення психотропних речовин, а саме суміш червоного фосфору, кристалічний йод, та за допомогою вищевказаного обладнання та інгредієнтів організував процес виготовлення психотропної речовини. Вищевказане обладнання та інгредієнти ОСОБА_9 в подальшому в невстановлений під час досудового розслідування час зберігав за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою АДРЕСА_2 .
24.11.2017 року в проміжок часу з 21.55 до 23.15 годин співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено різноманітне обладнання, які згідно висновку експерта № 1/8.6/4736 від 05.01.2018, надані на дослідження предмети обладнанням, спеціально призначеним для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, не являється, але наявність на поверхнях мірної піпетки номінальним об`ємом 5,0 мл з наклеєним фрагменту паперу з написом 25, мірної піпетки номінальним об`ємом 10,0 мл, мірної піпетки номінальним об`ємом 5,0 мл, на якій закріплені виріб з гуми ціліндричної форми чорного кольору, порожнього медичного шприцу без градуювання шкали, порожнього медичного шприцу номінальною ємкістю 100,0 мл, ємкості з полімерного матеріалу червоного кольору закритою кришкою з полімерного матеріалу синього кольору, порожньої скляної пробірки номінальною ємкістю 25 мл, закритої виробом з гуми чорного кольору, скляної пробірки ємкістю 100 мл. електронних вагах психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, може свідчити про те, що вони ймовірно могли використовуватись при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини.
Далі, ОСОБА_9 , будучи особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин за наступних обставин.
Таким чином, ОСОБА_9 у невстановлений під час досудового розслідування час знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи у своєму розпорядженні раніше придбані предмети, які ймовірно призначені для виготовлення психотропних речовин, з невстановленої кількості під час досудового розслідування інгредієнтів, керуючись злочинним наміром, направленим на повторне незаконне виготовлення психотропної речовини - метамфетамін», без мети збуту, у невстановлений слідством час незаконно виготовив психотропну речовину «метамфетамін», котру у невстановлений слідством час почав повторно незаконно зберігати за місцем свого тимчасового мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , для власного вживання без мети збуту, аж до 24.11.2017 року.
24.11.2017 року в проміжок часу з 21.55 до 23.15 годин співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в кімнаті №1 на столі у коробці було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з фіксатором, в якому два поліетиленові пакети з «фіксатором», в якому вологі кристалічні речовини білого кольору, масами 0,0886г, 0,3291г, ємкість з полімерного матеріалу закрита кришкою жовтого кольору, в якій залишки безбарвної рідини масою 0,1324г, які згідно висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 року вологі кристалічні речовини білого кольору масами 0,0886г, 0,3291г, та безбарвна рідина масою 0,1324г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0634г, 0,1862г, 0,0014г. Загальна маса метамфетаміну становить 0,251г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри, які ОСОБА_9 , повторно виготовив та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою власного вживання без мети збуту.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого і його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вимогами пунктів 1, 2 частини 3 статті 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд; у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно із ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд установлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону були порушені.
Висновки суду щодо оцінки доказів не викладені судом у відповідності до положень ст.374 КПК України, у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Суд, оцінюючи докази, послався у вироку на показання обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , проте належним чином не мотивував, чому не бере до уваги та критично оцінює надані в судовому засіданні пояснення свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які були присутні під час проведення обшуку за місцем тимчасового проживання обвинуваченого.
Відхиляючи показання цих свідків, суд пославсь на те, що вони не можуть бути самодостатніми для визнання винуватим ОСОБА_9 у вчиненні злочинів та на аналіз письмових доказів, однак, аналіз письмових доказів містить суперечливі висновки.
Так, суд посилається на те, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000260 від 26 січня 2018 року не містить повноважень слідчого ОСОБА_19 , який проводив обшук житлового будинку АДРЕСА_2 та склав інші процесуальні документи у цьому кримінальному провадженні, але обшук проводився у кримінальному провадженні № 0003042 від 26 січня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року, відповідно до якої дозвіл на обшук надавався саме старшому слідчому СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 (а. к. п. 168 т. 1).
Отже, висновок суду про те, що вказаний слідчий не мав повноважень на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0003042 є не обґрунтованим.
Висновки суду про те, що не були виділені матеріали за ч. 1 ст. 313 КК України не відповідають матеріалам провадження.
В матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_9 наявні постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 від 25 січня 2018 року (а. к.п.163-164, 165-166, т. 1), відповідно до яких, було прийнято рішення про виділення з матеріалів досудового розслідування № 0003042 в окреме провадження матеріалів та їх реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч. 1 ст. 309 КК України (а.к. п.164 т. 1), та за ч. 1 ст. 313 КК України (а. к. п. 166 т. 1).
Відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Враховуючи зазначене, висновки суду щодо безпідставного виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України та щодо неналежних повноважень слідчого у кримінальному провадженні, а саме: під час проведення санкціонованого обшуку є хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Крім того, суд послався на протокол обшуку від 24 листопада 2017 року як на неналежний та не допустимий доказ, зазначивши, що суду не було надано відомостей про особу - ОСОБА_20 , тоді як матеріали кримінального провадження стосуються ОСОБА_9 .
Однак відповідно до протоколу обшуку в ньому вказані ініціали щодо ОСОБА_9 (а.к. п. 171-175 т. 1), однак судом належним чином не перевірено, хто саме приймав участь в ході обшуку, та не надано оцінки тому, чи тягне за собою вказана обставина, а також відсутність підпису особи під номером № 3, яким є ст. о/у УПН в Д/о, визнання доказу недопустимим відповідно до вимог ст. 87 КПК України.
Висновки суду щодо зазначення у висновку експерта № 1/8.6/4736 від 05 січня 2018 року іншої дати проведення обшуку 27 листопада 2017 року не заслуговує на увагу, оскільки в цьому ж висновку у фабулі вказана дата 24 листопада 2017 року, а також на експертизу надано вилучені спец-пакети, які вилучені 24 листопада 2017 року, та зазначено, що обшук також був проведений за місцем проживання ОСОБА_9 (а. к. п.176-181 т. 1).
Суд також пославсь на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 з тих підстав, що дозвіл на обшук надавався слідчому на строк до 24 листопада 2017 року, а тому обшук був проведений за межами строків, та взяв її в основу вироку, пославшись на те, що вона не скасована судом апеляційної інстанції.
Однак, відповідно до ст. ст. 90, 198 КПК України вищевказана ухвала слідчого судді не має преюдиційного значення.
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 серпня 2018 року (справа №803/1387/17) у разі, якщо дата закінчення поєднана з прийменником до, в такому випадку така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.
Посилаючись на вказану Постанову, суд відхиляє доводи захисника щодо проведення обшуку за межами строку, при цьому одночасно приймає до уваги ухвалу слідчого судді, якою встановлено проведення обшуку за межами строку дії ухвали, допустивши протилежну оцінку одному і тому факту строку дії ухвали на обшук, що ставить під сумнів висновки суду.
Отже, судом не надано оцінки цим доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, у зв`язку з чим в оцінці доказів є протиріччя, а тому викладені у вироку висновки суду суперечать встановленим ним фактичним обставинам кримінального провадження.
Крім того, посилання суду на недоліки Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000260 не є доречним, оскільки мають перевірятися відповідні процесуальні документи.
Відповідно до п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 409 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення норм кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 410 КПК України передбачено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно із вимогами ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Колегія суддів позбавлена можливості винесення кінцевого рішення у цьому кримінальному провадженні, оскільки прокурор просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Без усунення зазначених істотних порушень вимог КПК України апеляційний розгляд є неповним, тому колегія суддів вважає, що, виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, виправдувальний вирок щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд у суд першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, усунувши недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, з дотриманням прав учасників процесу, перевірити інші доводи апеляційної скарги прокурора.
При цьому, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17, 370, 416 КПК України, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у разі ж доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України, призначити покарання відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року задовольнити.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4