ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/697/19 Номер провадження 11-кп/814/707/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відео конференції з Державною установою «Крюковська виправна колонія (№29)» кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та замінено ОСОБА_8 , засудженому вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 9 жовтня 2017 року за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, невідбуте основне покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді 2 років виправних робіт з проведенням відрахувань 10% заробітної плати в дохід держави, звільнивши ОСОБА_8 від додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки.

Ухвалюючи таке рішення, суд послався на те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за наявності гарантійного листа щодо забезпечення його роботою.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 скасувати, постановивши нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт та звільнення від додаткової міри покарання.
На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що засудженому ОСОБА_8 в порушення вимог ч.1 ст.57 та ч.1 ст. 82 КК України призначено виправні роботи строком на 2 роки при невідбутій частині покарання 2 роки 7 місяців позбавлення волі.
Наголошує, що суд першої інстанції не навів мотивів необхідності звільнення засудженого від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не взяв до уваги кваліфікацію злочину, за вчинення якого засуджений відбуває покарання, а також тяжких наслідків у виді загибелі осіб.
Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: становлення засудженого на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.4 ст.82 КК України).
В апеляційній скарзі прокурора не заперечується наявність цих двох складових щодо ОСОБА_8 .
Доводи скарги про неможливість заміни покарання більш м`яким через те, що строк невідбутої частини покарання перевищує максимальну межу, встановлену у Загальній частині КК України для виправних робіт, суперечить вимогам закону з огляду на таке.
Відповідно до вимог закону, суд заміняє особі невідбуту частину покарання іншим, більш м`яким його видом, додержуючись таких правил:
-покарання, яким замінюється невідбута частина раніше призначеного особі покарання, має бути більш м`яким, тобто знаходитися на «сходинках покарань» у ст.51 КК України вище за покарання, яке замінюється;
-це покарання обов`язково повинно бути строковим;
-строк більш м`якого покарання повинен бути визначений у межах, встановлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання;
-тривалість більш м`якого покарання не повинна перевищувати строку невідбутої частини покарання, раніше призначеного вироком суду.
Таким чином, закон не містить заборони застосування приписів ч.1 ст.82 КК України в разі перевищення строку невідбутої частини покарання максимальній межі, встановленій у Загальній частині КК України для виправних робіт.
У зв`язку з цим апеляційні вимоги прокурора про неможливість заміни засудженому ОСОБА_8 основного виду покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи задоволенню не підлягають.
Разом з тим, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три року, суд першої інстанції, пославшись лише на вимоги ст. 82 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не взяв до уваги, що ОСОБА_8 вчинив злочин керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння наслідком якого стала смерть людини та тяжкі наслідки для інших потерпілих. Дані про відшкодування матеріальної та моральної шкоди засудженим у наданих суду матеріалах відсутні.
Зазначені обставини, на думку колегії суддів, є суттєвими для вирішення клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_8 саме від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та такими що унеможливлюють його задоволення.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції, скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 слід задовольнити в частині заміни засудженому невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт та відмовити у звільненні засудженого від додаткового покарання, призначеного вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 9 жовтня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутого покарання більш м`яким задовольнити частково.

Засудженому ОСОБА_8 замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді 2 (двох) років виправних робіт з проведенням відрахувань 10% заробітної плати в дохід Держави за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2017 року.

В частині клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_8 від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4