Номер провадження: 11-сс/813/1113/19
Номер справи місцевого суду: 521/529/19 1-кс/521/835/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одесивід 18.06.2019 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0002911від 16.07.2017 року,-

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.08.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, Україна, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
підозрюваного в кримінальному провадженні №0002911від 16.07.2017 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №0002911внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 16 липня 2017 року, приблизно о 01 год. 00 хв., діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим умислом, спрямованим на насильницьке задоволення статевої пристрасті, знаходячись у автомобілі марки «Daewoo» , д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням останнього, під`їхали та зупинилися неподалік від будинку №18/2 по вул. Інглезі в м. Одесі, де, знаходячись у зазначеному автомобілі, розпивали алкогольні напої (горілку та пиво) з малолітньою ОСОБА_11 , схиляючи останню до вживання алкогольних напоїв, з метою доведення її до безпорадного стану та виключення можливого здійснення нею опору при вчиненні з нею полового акту в подальшому без її згоди.
Так, приблизно о 04 годині 50 хвилині, довівши малолітню ОСОБА_11 до безпорадного стану стану сильного алкогольного сп`яніння, при якому остання не могла усвідомлювати оточуючу обстановку, чинити опір, роздягли її.
Далі, діючи спільно, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , яка знаходилась на задньому сидінні зазначеного автомобіля «Daewoo» , д.н.з. НОМЕР_1 , вступили з нею в природні статеві акти.
Далі, ОСОБА_8 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинили з малолітньою ОСОБА_11 статеві акти неприродним способом, шляхом аногенітального контакту, який закінчився еяколяцією.
Дані про вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2017 року за №0002911.
10.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України за ознаками зґвалтування, тобто статевих зносинах з використання безпорадного стану потерпілої малолітньої особи, вчиненому групою осіб; задоволення статевої пристрасті неприродним способом з використання безпорадного стану потерпілої, вчиненому групою осіб щодо малолітньої особи.
10.01.2019 року, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_13 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено позбавлення волі строком до 15 років, не працевлаштований, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
17.06.2019 року, ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Малоиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року про затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
03.06.2019 року, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_14 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі строком до 15 років, не працевлаштований, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою. В апеляційній скарзі захисник вказує на відсутність доказів обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неврахування слідчим суддею особи підозрюваного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався,

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатися до спроб будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим більш м`які запобіжні заходине забезпечать належної поведінки підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколи допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протокол встановлення особи, а також інші матеріали кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному особливо тяжких злочинів, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та вважаючи доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, необґрунтованими, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту, щодо існування сумнівів та відсутності ризиків, які підозрюваним ОСОБА_8 , при обранні більш м`якого запобіжного заходу можуть бути порушені.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду у відповідності до ст. 183 КПК України на законних підставах не визначив йому розмір застави.
Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваним під вартою за станом здоров`я. Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одесивід 18.06.2019 року про обрання в кримінальному провадженні №0002911від 16.07.2017 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4