Справа № 215/392/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000046 від 04.01.2019 р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.04.2019 Дніпровським Апеляційним судом за ст.213 ч.1, 197-1 ч.2, 70 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 04.01.2019 року о 12:20 годині зайшовКамбул до

магазину ТОВ «Український рітейл», «Брусничка 03223» що розташований,

по вул. Ухтомського, 30а в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

В цей же день та час, ОСОБА_3 знаходячись в торгівельному залі

вищевказаного магазину, а саме поряд зі стелажем-вітриною, де розташовані

продукти харчування магазину ТОВ «Український рітейл», «Брусничка

03223» помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка поклала на полицю з

товаром свій гаманець червоного кольору. В цей момент у ОСОБА_3

виник прямий умисел спрямований на таємне викрадення вказаного гаманця

та обернення його на свою користь.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований

на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь,

діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер

своїх дій, передбачаючи наслідки діяння та бажаючи їх настання, таємно,

скориставшись відсутністю уваги свідків та потерпілої ОСОБА_6 , шляхом

вільного доступу взяв з полиці відділу продуктів харчування вищевказаного

магазину гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти у

розмірі 500 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення

вищевказаного чужого майна, ОСОБА_3 вийшов з вищевказаним

викраденим гаманцем з магазину ТОВ «Український рітейл» «Брусничка

03223», що розташований за адресою вул. Ухтомського, 30а в Тернівському

районі м. Кривого Рогу та відкривши його побачив всередині грошові кошти

розміром 500 гривень, купюрами 200, 200, 100 гривень, після чого закривши

його поклав до правої зовнішньої кишені одягнутої на собі спортивної куртки

синього кольору.

Тим самим, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, та довів свій

злочин до кінця, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток

на загальну суму 500 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно в магазині «Брусничка» викрав гаманець, в якому було 500 грн. та який належить потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що наразі їй гроші повернуті, пренезій до обвинуваченого не має.

Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З`ясувавши думку обвинуваченого, захисника та потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник, потерпіла та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому, захиснику та потерпілій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 ч.1 п.1 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до класифікації злочинів середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з жовтня 2010 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності, раніше судимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, громадською корисною працею не займається, особою з інвалідністю не являється.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання обов`язків відповідно до ч.3 п.4 ст.76 КК України.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, та із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 15.04.2019, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України та обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, що передбачено п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш судового покарання більш суворим, покаранням, призначеним за даним вироком, поглинути покарання, призначене вирокомДніпровського апеляційного суду від 15.04.2019, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2,4 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: гаманець «Шанель», червоного кольору в якому було виявлено купюри в сумі 500 грн., які згідно розписки знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: