Провадження №1-кс/760/7320/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004360 від 30.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням про арешт майна, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 , згідно якого, просила накласти арешт на майно, вилучене 30.04.2019, а саме:
-кухонний ніж з рукояткою синього кольору;

-куртку чорного кольору, светр біло-чорного кольору, кросівки спортивні та спортивні штани.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004360 від 30.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , приблизно о 23:50 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 та братом ОСОБА_7 , на грунті ревнощів до ОСОБА_6 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своєму брату ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 взяв у приміщенні туалетної кімнати сокиру, застосуванням якої погрожував брату, але ОСОБА_7 сокиру відібрав з рук ОСОБА_5 та поклав її на місце. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення умисних тілесних ушкоджень, не бажаючи їх припинити, ОСОБА_5 вихопив з поверхні столу кухонний ніж з рукояткою синьо-білого кольору та дрібними зубцями на ріжучій частині леза, яким завдав правою рукою удар у черевну частину тіла ОСОБА_7 , чим спричинив відповідно до довідки №6743 КМКЛ №4 проникаюче ножове поранення з пошкодженням брижі тонкої кишки та великого сальника, внутрішньочеревну кровотечу, гемологічний шок І-ІІ ступеню.

Встановлено, що 30.04.2019 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено кухонний ніж з рукояткою синього кольору.

30.04.2019 під час затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.. 208 КПК України, в громадянина ОСОБА_5 , було вилучено куртку чорного кольору, светр біло-чорного кольору, кросівки спортивні та спортивні штани.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме:
-кухонний ніж з рукояткою синього кольору;

-куртку чорного кольору, светр біло-чорного кольору, кросівки спортивні та спортивні штани.

Таким чином в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що має місце факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні слідчий/прокурор не з`явилися. Про час та місце проведення розгляду клопотання були повідомлені належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.
Перевіривши зміст клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, проаналізувавши підстави, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.
Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.
Статтею 22 КПК України, встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За положеннями ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0004360 від 30.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
З фабули внесеної органом досудового розслідування до ЄРДР, вбачається, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_8 , про те що 29.04.2019 приблизно о 23:55 годині за адресою АДРЕСА_1 , невстановлена особа нанесла тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді проникаючого ножового поранення з пошкодженням брижі тонкої кишки та великого соляника, внутрішньочеревна кровотеча, геморогічний шок 1-3 ст.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права володільця майна є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004360 від 30.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.04.2019, а саме:
-кухонний ніж з рукояткою синього кольору;

-куртку чорного кольору, светр біло-чорного кольору, кросівки спортивні та спортивні штани.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1