Справа №523/8246/19
Провадження №1-кп/523/1210/19
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)
20 вересня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту від 23.05.2019 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0001188, внесеному до ЄРДР 30.03.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця за національністю, з неповною освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.10.2018 року Приморським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 19.09.2019 року з Одеського апеляційного суду надійшли означені матеріали підготовчого провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, які ухвалою судді від 19.09.2019 року призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурором ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні подано письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків), не відпали.

Заслухавши з означеного питання прокурора ОСОБА_3 , з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали підготовчого провадження, суд доходить наступного.

За ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою судді ОСОБА_6 від 25.07.2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком до 23.09.2019 року.

За обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні невеликої та середньої тяжкості злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом; умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за сукупністю яких визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час підготовчого провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 зі слів перебуває у цивільному шлюбі та має неповнолітню дитину, має місце реєстрації та тимчасового проживання в Одеській області та м.Одесі, відповідно, але останній місцем реєстрації і постійного проживання в м.Одесі не забезпечений, офіційно неодружений і непрацевлаштований, обвинувачується у вчиненні невеликої й середньої тяжкості злочинів, є раніше судимою особою за майнові злочини та інкриміновані йому діяння мали місце в період іспитового строку за попереднім вироком Приморського районного суду м.Одеси від 10.10.2018 року, що у випадку доведеності його провини в конкретному випадку тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України, яке належить відбувати реально, що може свідчити про його схильність до скоєння протиправних дій та обумовлює ризик вчинення нових злочинів та переховування від суду.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд вважає їх частково слушними, з огляду на обставини й тяжкість інкримінованих обвинуваченому діянь, а також зважаючи на наведені вище характеризуючі особу вказаного обвинуваченого дані.

Між тим, викладені у розглядуваному клопотанні доводи прокурора ОСОБА_3 щодо незастосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з вчиненням останнім інкримінованого злочину із застосуванням насильства, - судом до уваги не приймається, адже за ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Частиною 4 ст.183 КПК України регламентовано, що не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, належить до права суду, а не його обов`язків.
Аналогічні позиції викладені у п.2 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року), при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникти із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів, а також зважаючи на заперечення останнього та його захисника ОСОБА_4 , суд доходить висновку про часткову обґрунтованість станом на теперішній час заявлених стороною захисту доводів та непідтвердження іншої частини доводів будь-якими доказами, з огляду на що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинуваченого ОСОБА_5 на особисту свободу, враховуючи положення ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України та на приписи суду конвенційного юрисдикції, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному п.1 ч.5 ст.182 означеного Кодексу та в межах Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 315, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, задовольнити частково.

Обрати на час підготовчого провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 18 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному провадженні.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на обвинуваченого обов`язків у разі внесення застави, закінчується 18.11.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання до «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, а також надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д я: ОСОБА_1