КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2356/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотанняпрокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 156167 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 299996807 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот сім) гривень, щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Нова-Одеса Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не одруженого, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, і може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку апелянта, повідомлена ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, є необґрунтованою. Крім того, апелянт вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Також автор апеляції звертає увагу, що на момент фактичного затримання та затримання, зазначеного в протоколі, не існувало причин, які було зазначено слідчим в якості підстави для затримання, а саме: - «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці, події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин», тобто слідчий просто вказав у протоколі затримання будь-яку причину затримання, незважаючи на її фактичну наявність. При цьому захисник стверджує, що ОСОБА_9 був позбавлений можливості вільно переміщуватись у просторі з початку проведення обшуку в квартирі (згідно з протоколом 06 год. 55 хв. ранку), а слідчий, в порушення вимог ст. 209 КПК України, зазначив несправжній час затримання в протоколі. До того ж, апелянт відмічає, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 було вручено о 13 год. 00 хв. 22 березня 2019 року, тобто після спливу 24 годин з моменту фактичного та дійсного затримання з шостої до сьомої (згідно із протоколом) години ранку 21 березня 2019 року. І останнє, на чому акцентує увагу автор апеляції, так це на тому, що визначений слідчим суддею розмір застави в сумі 299996807 грн. є навмисним позбавленням слідчим суддею підозрюваного можливості взагалі скористатися інститутом застави, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК України.

10 квітня 2019 року до Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_8 надійшли доповнення до поданої ним апеляційної скарги, в яких він вважає, що ствердження слідчого судді в оскаржуваній ухвалі з приводу обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри є помилковими, оскільки поняття обґрунтованої підозри не є тотожнім доведеності вини та правильності кваліфікації, що дійсно можливо встановити лише при розгляді справи судом по суті. На думку апелянта, в оскаржувана ухвала взагалі не містить конкретної оцінки доказів, наданих прокурором на підтвердження обґрунтованості підозри, наявна лише констатація загального висновку. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не надано жодної оцінки доводам сторони захисту щодо незаконності затримання, пред`явленої підозри та порушення строків вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Генеральної прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

21 березня 2019 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_9 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

22 березня 2019 року о 13 год. 02 хв. ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

23 березня 2019 року (датоване 22 березня 2019 року) прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту постановлення ухвали. Це клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2019 року клопотання прокурора було задоволено частково та щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 156167 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 299996807 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот сім) гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів захисника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч стверджень апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто ці ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що доводи апелянта про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри та про недоведеність існування у даному кримінальному провадженні ризиків, які встановлені слідчим суддею, слід визнати безпідставними.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
З огляду на наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 та абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_9 і розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, який щодо нього застосований. Саме такий розмір застави, зокрема, 156167 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 299996807 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот сім) гривень, здатен буде забезпечити у разі внесення вказаної грошової суми на відповідний розрахунковий рахунок належну процесуальну поведінку підозрюваногоОСОБА_9 та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, доводи захисника стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положень ч. 3 ст. 183, абзацк 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2019 року, якою частково задоволено клопотанняпрокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 156167 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 299996807 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот сім) гривень, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4