ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6803/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0008321,-

В С Т А Н О В И В:
08.10.2019 слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Клопотання обґрунтоване тим, що арешт необхідний для збереження речових доказів, попередження відчуження, зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0008321 від 28.07.2017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу із 19.30 год. 27.07.2017 до 06.00 год. 28.07.2017 невстановлена особа, перебуваючи по вулиці Рошосанській, 3 в м. Києві незаконно заволоділа автомобілем марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , повідомив з приводу характерних ознак викраденого в нього автомобіля, зокрема, що на передньому бампері автомобіля наявна вм`ятина, подряпина із правої сторони радіаторної решітки, на задньому лівому крилі вм`ятина із залишком лакофарбового покриття від підфарбовування.

В ході проведення подальшого досудового розслідування до слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві надійшов рапорт поліцейського роти № 7 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП, капрала поліції ОСОБА_7 з приводу того, що останнім під час несення служби близько 15.15 год. 07.10.2019 було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 217030», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки працівниками поліції вказаного автомобіля та огляду наданого ОСОБА_8 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було встановлено, що кузов автомобіля відповідно до свідоцтва чорного кольору, а фактично автомобіль був білого кольору. На місце події було викликано СОГ Дарницького УП ГУНП в м.Києві.

Додатково допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , повідомив, що проходячи в квітні 2019 року по вулиці Бориспільській в м. Києві помітив на парковці автомобіль марки «ВАЗ 217030», білого кольору, однак капот, кришка багажника та дах якого були перефарбовані в чорний колір, з прикріпленими на його кузові державними реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 . В подальшому останній уважно оглянув автомобіль та виявивши на ньому пошкодження на кузові, які були характерні пошкодженням на його викраденому автомобілі та відразу ж повідомив про це поліцію. До приїзду працівників поліції автомобіль зник в невідомому напрямку, в подальшому був виявлений працівниками поліції в Голосіївському районі міста Києва та доставлений на територію Голосіївського УП ГУНП в м. Києві. В подальшому, вказаний автомобіль з невідомих для ОСОБА_4 підстав було видано невідомій особі із території стоянки для тимчасового утримання транспортних засобів.

Під час проведення огляду місця події від 07.10.2019 по вулиці Кошиця 3-А в м. Києві було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 217030», білого кольору, капот, кришка багажника та дах якого були перефарбовані в чорний колір, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію на вищевказаний транспортний засіб серії НОМЕР_3 та ключі від нього. При цьому при проведенні слідчої дії ОСОБА_4 стверджував, що це саме його автомобіль, оскільки на ньому характерні пошкодження. Крім того, зазначив, що під час викрадення його автомобіля невстановленими особами, було вибито скло задніх правих пасажирських дверей та уламки від нього були виявлені на асфальті під час проведення огляду місця події на місці вчиненні злочину.

Так при проведенні огляду вказаного автомобіля було виявлено, що дійсно скло з правих задніх пасажирських дверей було замінено, про що свідчать різні символи маркування на вказаному склі та склі решти дверей автомобіля.

Транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0008321 від 28.07.2017.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, пославшись на викладені у ньому обставини та просив накласти арешт.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Володілець майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не відомі.
Вислухавши пояснення слідчого, потерпілого, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо якого ухвалою слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своєю суттю є гарантією права власності (рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії», п. 69).

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (publicinterest, generalinterest, generalinterestof the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (mustbe a reason able relationship of proportionality between the means employed and the aimspursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Зважаючи на такі обставини слідчий суддя вважає, що мають місце ризики того, що не забезпечення кримінального провадження, шляхом збереження речових доказів, у спосіб визначений слідчим ймовірно може призвести до зникнення слідів відображень, які зберіг на собі автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_2 та негативно вплинути на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що обраний слідчим спосіб збереження речового доказу, передбачений кримінально - процесуальним законом, є безумовно доцільним та пропорційним визначеним цілям для його збереження за обставин зазначених вище.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.
Крім того, існують реальні ризики приховування, передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, капот, кришка багажника та дах якого було перефарбовано в чорний колір, свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_3 та ключі від нього, залишивши на зберіганні на території автомобільної стоянки за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Повний текст ухвали виготовлено 11.11.2019.

Слідчий суддя: ОСОБА_1