Справа № 128/4108/16-к
УХВАЛА
Іменем України
10 липня 2019 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої- ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , обвинуваченої- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області клопотання захисника ОСОБА_6 , підтримане обвинуваченою ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, внесеному 18 серпня 2016 року в ЄРДР за № 0001179 за обвинуваченням ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 , 17 серпня 2016 року приблизно о 17:30 годин, знаходячись за адресою свого проживання, на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 разом з її сусідкою- потерпілою ОСОБА_4 , яка перебувала на зазначеній вулиці навпроти хвіртки вищевказаного домоволодіння, та між якими виник словесний конфлікт. Після чого, обвинувачена ОСОБА_7 на ґрунті виниклих неприязних стосунків , відчинивши хвіртку свого домоволодіння, вибігла на вулицю до ОСОБА_4 , та, діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, нанесла останній удар кулаком правої руки в район грудної клітини, потім повалила потерпілу ОСОБА_4 на землю масою свого тіла, руками подряпала їй обличчя та вкусила за тильну частину правої руки.

Згідно висновку експерта №1292 Вінницького обласного бюро судово- медичної експертизи від 18.08.2016 у потерпілій ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садни на обличчі, на передній поверхні грудної клітки, синець та садни на правому передпліччі, синці на правому плечі, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Отже, обвинувачена ОСОБА_7 вчинила умисне легке тілесне ушкодження та її дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

10.07.2019 в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подала клопотання , підтримане обвинуваченою ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України. В обґрунтування захисник зазначила, що строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України відповідно до статті 49 КК України -сплив, а отже її має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання , просила закрити кримінальне провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні вину не визнала, але просила задовольнити клопотання захисника , зазначила , що їй зрозумілі: суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає її виправдання чи визнання її невинною, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

Представник потерпілої - ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення даного клопотання , оскільки обвинувачена не відшкодувала потерпілій завдану шкоду, та не визнала себе винною у вчиненні даного злочину.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання з підстав зазначених її адвокатом.

Суд, заслухавши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, думку усіх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.1 ст. 125 КК України, який нею вчинений 17.08.2016 року, та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України минуло понад два роки, остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачена не ухилялася, обчислення строків давності є правильним, обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа -звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження -закриттю.

Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілій пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Доводи приведені представником потерпілої ОСОБА_5 у заперечення щодо задоволення клопотання, суд вважає не є слушними, оскільки не ґрунтуються на вище приведених норм закону.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, питання щодо яких суд має вирішувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинувачену ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 18 серпня 2016 року в ЄРДР за № 0001179 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов цивільного позивача- потерпілої ОСОБА_4 до цивільного відповідача- обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілій ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає її праву на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала суду складена 15.07.2019 о 17. 40 годин.

Суддя : ОСОБА_1