пр. № 1-кс/759/5148/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районнного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання особи під вартою у кримінальному провадженні № 0000049 ,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 вимогами якої є звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в ДУ Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України. Скарга подається в порядку ст.206 КПК України. Вважає порушеними права ОСОБА_3 при його затриманні 27.07.2019 р. без ухвали слідчого судді на підставі ст.208 КПК України, оскільки останній кримінального правопорушення або замаху на його вчинення в момент затримання не вчиняв. Повідомляє, що 27.07.2019р. ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру, ухвалою Святошинського районного суду м.Києва 30.07.2019 р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. Обгрунтовуючи вимоги скарги, також посилається на ч.3 ст.206 , п.6 ч.3 ст.42, ч.4 ст.208 КПК України, а також п.п.4,5 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ.

Слідчий суддя вважає, що скаржнику слід відмовити у відкритті провадження за його скаргою виходячи із наступного.

Скаржник повязує можливість звільнення підозрюваного з-під варти з незаконністю тримання під вартою, а незаконність тримання під вартою повязує із незаконністю затримання за ст.208 КПК України.

Слідчий суддя діє лише в межах своєї компетенції передбаченої КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зазначений у ч.1 ст.303 КПК України. Рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, які не визначені ст.303 КПК України, не можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. У вказаних нормах кримінального процесуального закону відсутня вказівка на можливість оскаржити незаконне затримання особи.

Для можливості відстоювання інтересів особи, яка тримається під вартою, та, з її точки зору, була затримана незаконно, необхідно виходити із положень ст.206 КПК України в якій зазначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобовязати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. При цьому, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обгрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, він зобовязаний постановити ухвалу, якою має зобовязати будь-який орган державної влади чи слцжбову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для зясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобовязаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Таким чином, ст.206 КПК України дає можливість затриманому або його захисникові звернутись до слідчого судді із заявою про перевірку законності тримання особи під вартою та перевірки, у необхідних випадках, застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі. Порушення питання про незаконність тримання під вартою за чинним КПК України можливе лише за умови тримання особи без відповідної ухвали слідчого судді або тримання під вартою після внесення застави у розмірі та на умовах визначених ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу.

Однак, скаржник повідомляє слідчого суддю про тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою без можливості внесення застави на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Окрім того, право підозрюваного вимагати перевірки обгрунтованості затримання (п.6 ч.3 ст. 42 КПК України) полягає у праві кожного, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, бути в найкоротший строк доставленим до слідчого судді для вирішення питання про законність та обгрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання (ч.2 ст.12 КПК України). Слід зазначити, що окремого порядку розгляду такого питання чинний КПК не передбачає, і тому вважається, що це питання має вирішуватися при розгляді слідчим суддею клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу. Для цього, ст.21 КПК України передбачає, що затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу. Така затримана особа негайно звільняється, якщо протягом семидесяти двох годин із моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (ресурс: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0511740-13) розяснено, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобовязаний, зокрема, ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Таким чином, перевірка затримання особи без ухвали слідчого судді за чинним КПК України покладається першочергово на слідчого суддю при обранні запобіжного заходу. У разі незгоди підозрюваного, його адвоката із рішенням слідчого судді про обрання запобіжного заходу, ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційної інстанції.

За обставин, які повідомляються скаржником, можна зробити висновок про законність тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки таке тримання здійснюється на підставі ухвали слідчого судді та відсутність у такому випадку можливості оскарження незаконності тримання під вартою з підстав незаконності затримання, оскільки вирішення питання законності (незаконності) затримання розглядалось слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Можливість розгляду слідчим суддею скарги щодо незаконності тримання особи під вартою передбачено лише у випадках відсутності судового рішення про обрання запобіжного заходу, тримання особи під вартою після внесення застави, про що зазначалось вище. Наявність ухвали слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою позбавляє слідчого суддю цієї ж інстанції можливості у розгляді скарги про незаконність тримання особи під вартою. Аналізом змісту ст.ст. 12, 21, 205, 206 КПК України можна зробити висновок, що за наявності відповідного рішення, постановленого під час здійснення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, яке набрало законної сили і яким визнано необхідність застосування до особи запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя не має права перевіряти обгрунтованість, правомірність та виправданість такого запобіжного заходу, оскільки не має права втручатись у здійснення правосуддя іншим судом тієї ж ланки та надавати оцінку законності і правомірності його дій.

Таким чином, можливість оскарження незаконності тримання особи під вартою законодавець пов"язує лише з випадками тримання особи під вартою без ухвали слідчого судді та триманням особи під вартою після внесення застави за ухвалою слідчого судді. Оскарження тримання особи під вартою за ухвалою слідчого судді можливе лише в апеляційному порядку при оскарженні рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу, що позбавляє права слідчого суддю першої інстанції вирішувати питання незаконності тримання під вартою.

Що стосується посилань скаржника на рішення ЄСПЛ: Соколовський проти України, Харченко проти України слід зазначити, що ЄСПЛ звернув увагу на те, що скарги заявника стосувалися ненаведення судом першої інстанції відповідних підстав у його ухвалі при розгляді в рамках того самого провадження клопотання прокурора про продовження строку тримання підозрюваного під вартою та клопотання заявника про звільнення з-під варти; суд посилався на однакові підстави упродовж усього періоду тримання заявника під вартою ; ухвали про продовження строку тримання заявника під вартою були викладені у загальних формулюваннях та містили повторювані фрази, з них не вбачалось, що суди належним чином проаналізували факти щодо того, чи був необхідний такий запобіжний захід за цих обставин на відповідній стадії провадження.

За таких встановлених обставин, дане рішення слідчого судді ніяким чином не суперечить рішенням ЄСПЛ.

Додана скаржником ухвала (вступна та резолютивна частини) слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_5 (ун.№759/14210/19), яка постановлена 12.08.2019 р. за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_2 про визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , скасування протоколу затримання особи та звільнення з-під варти і якою визнано незаконним затримання ОСОБА_3 , не впливає на результат постановлення цієї ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, за відсутністю підстав для розгляду скарги, у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання особи під вартою у кримінальному провадженні № 0000049 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`яти днів від дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1