ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1384 /19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 638/9241/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
адвоката - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 12.09.2019 року та покладено обов`язки: у період часу з 16.00 годин по 08.00 годин ранку залишати місце фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову увалу. Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування скарги прокурор посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою. При постановленні ухвали, суд першої інстанції не врахував, що підозрюваному повідомлено про скоєння ряду злочинів проти статевої свободі та статевої недоторканості за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 153 КК України, за яке передбачене покарання до 7 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за двома аналогічними злочинами, що свідчить про те, що останній схильний до вчинення злочинів та може продовжити злочинну діяльність. ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи з дитинства, згідно довідки КНП «Міського психоневрологічного диспансеру №3» перебуває на обліку з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма. Таким чином, судом не взято до уваги жодного ризику, вказаного у клопотанні, без зазначення мотивів їх неврахування, зокрема той факт, що ОСОБА_7 схильний до вчинення злочинів, ніде не працює, не має сімейних стосунків. Тому він може уникнути відповідальності, оскільки на призначене на 22.07.2019 р. засідання про розгляд відносно нього клопотання про обрання запобіжного заходу, він не з`явився, про причини неявки слідчого не повідомив. ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки вони не допитані в суді. Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 12.09.2019 року та покладено обов`язки: у період часу з 16.00 годин по 08.00 годин ранку залишати місце фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного, аніж тримання під вартою і не надано будь-яких доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя вважав, що для запобігання ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт відносно ОСОБА_7 , буде достатнім, враховуючи, що ОСОБА_7 , є інвалідом 2 групи з дитинства та згідно довідки з КНП «Міського психоневрологічного диспансеру № 3» останній спостерігається з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, має постійне місце проживання та реєстрації у м. Харкові за адресою : АДРЕСА_1 .
Судова колегія не погоджується з вказаним висновком слідчого судді, виходячи з наступного.
Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не були дотримані.
Надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 2 - 153 ч. 1, 15 ч. 2 - 153 ч. 2 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Як вбачається із змісту клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора, доводи щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і належним чином вмотивовані та підтверджуються матеріалами справи.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовляючи в його задоволенні, слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде сприяти запобіганню зазначеним слідчим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Докази, надані до клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повністю підтверджують доводи клопотання. Так, з вказаних доказів видно, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні ряду злочинів проти статевої свободі та статевої недоторканості за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 153 КК України, за яке передбачене покарання до 7 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за двома аналогічними злочинами, що свідчить про схильність до вчинення злочинів, можливість продовжити злочинну діяльність. ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи з дитинства та згідно довідки КНП «Міського психоневрологічного диспансеру№3» перебуває на обліку з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма Вина ОСОБА_7 підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами проведених слідчих експериментів за участю потерпілих, протоколами пред`явлення потерпілим для впізнання ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).
Враховуючи дані про особу, що підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру за двома аналогічними злочинами, що свідчить про те, що останній схильний до вчинення злочинів і може продовжити злочинну діяльність, вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 2 групи з дитинства та згідно довідки КНП «Міського психоневрологічного диспансеру№3» перебуває на обліку з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма, які не перешкоджають триманню його під вартою, відсутність у останнього місця роботи, що може свідчити про наміри не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доводи викладені в ухвалі слідчого судді про дані щодо особистості підозрюваного, його інвалідності та наявності постійного місця проживання та реєстрації у м. Харкові, мають місце, однак самі по собі не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання йому домашнього арешту, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
З урахуванням положень п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 слід визначити до 09.09.2019 року.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 376, 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09.09.2019 р.
Виконання ухвали доручити слідчому.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді