печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва судове провадження за клопотанням заступника начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001238 від 13.04.2018, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
31.07.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання клопотанням заступника начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001238 від 13.04.2018, про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить останньому на праві спільної сумісної власності та зареєстроване на праві приватної власності за дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
01 серпня 2019 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, подала заяву про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001238 від 13.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.
Генеральною прокуратурою України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.1999 рішенням загальних зборів № 1 утворено ТОВ «БІОЛ» (), засновниками якого стали ОСОБА_4 , з часткою у статутному капіталі 50 % (1 653 000 грн.) та ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі 50% (1 653 000 грн.).

Крім того, 28.04.2011 рішенням загальних зборів учасників створено ТОВ «Юго-западная торговая компания» (ИНН:/312301001, РФ, г. Белгород, ул. Промышленная, 3), засновниками якого стали ОСОБА_4 , з часткою у статутному капіталі 50 %, яка становить 250 000 російських рублів та ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі товариства 50 %, яка становить 250 000 російських рублів.

В один з днів лютого 2017 року ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, розробив злочинний план метою якого є його особисте збагачення шляхом заволодіння майном ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів та частки останнього в статутному капіталі ТОВ «Юго-западная торговая компания» (ИНН:/312301001, РФ, г. Белгород, ул. Промышленная, 3), яка становить 250 000 російських рублів.

В цей самий час ОСОБА_4 перебуваючи з ОСОБА_6 у дружніх відносинах, користуючись у останнього довірою, використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_6 внаслідок спільного ведення господарської діяльності ТОВ «БІОЛ», перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, запропонував ОСОБА_6 укласти угоду про взаємні зобов`язання та здійснити між собою розподіл майна ТОВ «БІОЛ» та ТОВ «Юго-западная торговая компания».

Відповідно до вказаної угоди сторони домовились про те, що ОСОБА_6 зобов`язується в строк до 15.03.2017 продати ОСОБА_4 по ціні не нижчою номінальної вартості належної йому долі у статутному капіталі ТОВ «Юго-западная торговая компания» (ИНН:/312301001, РФ, г. Белгород, ул. Промышленная, 3) у розмірі 50%, номінальною вартістю 250 000 російських рублів.

Крім того, ОСОБА_4 відповідно до вказаної угоди, зобов`язався в строк до 15.03.2018 року за 3 000 000 доларів США продати останньому по договору купівлі-продажу свою частку в розмірі 50 % у статутному капіталі ТОВ «БІОЛ», яка становить 1 653 700,00 грн.

Крім того, відповідно до вказаної угоди, ОСОБА_4 зобов`язався останньому в строк до 15.03.2019 року за 3 000 000 доларів США продати по договору купівлі-продажу належне йому нерухоме майно, яке використовується ТОВ «БІОЛ», для ведення виробничої діяльності, зокрема приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , приміщення А-2 за адресою: АДРЕСА_8 , приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , приміщення А-1/4 за адресою: АДРЕСА_10 , приміщення А2-1 за адресою: АДРЕСА_11 за адресою: АДРЕСА_10 , земельної ділянки 0088 за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_12 , земельної ділянки 0146 за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки 0132 за адресою: АДРЕСА_8 , земельної ділянки 0147 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення за адресою: АДРЕСА_10 .

В цей самий час ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, запевнив ОСОБА_6 у вигідності для останнього угоди про взаємні зобов`язання та наголосив про першочергову необхідність відступлення ОСОБА_6 своєї частки у розмірі 50 % в статутному капіталі ТОВ «Юго-западная торговая компания» (ИНН:/312301001, РФ, г. Белгород, ул. Промышленная, 3) шляхом надання директору вказаного товариства ОСОБА_7 відповідної довіреності.

ОСОБА_6 будучи переконаним ОСОБА_4 у вигідності для себе досягнутої угоди, погодився на пропозицію останнього та 16.02.2017 перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_13 , видав директору ТОВ «Юго-западная торговая компания» - ОСОБА_7 довіреність з правом останнього продати належну йому частку в статутному капіталі ТОВ «Юго-западная торговая компания».

17.02.2017 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 будучи переконаним ОСОБА_4 у вигідності для себе досягнутої угоди, погодившись на пропозицію останнього перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, у простій письмовій формі уклав з ОСОБА_4 угоду про зазначені взаємні зобов`язання датовану 20.02.2017.

Відповідно до вказаної угоди, сторони також визначили, що всі договори оформляються в нотаріальному порядку зі згоди подружжя. Грошові розрахунки за договорами зважаючи на триваючий строк їх проведення, оформляються додатково розписками.

В цей самий час, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього, перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, з метою складення у ОСОБА_6 враження справжності його намірів визначених угодою про взаємні зобов`язання, будучи учасником загальних зборів ТОВ «БІОЛ» № 1 підтримав порядок розподілу майна між учасниками вказаного товариства та зміну складу його учасників відповідно до умов угоди про взаємні зобов`язання.

01.03.2017 ОСОБА_7 діючи від імені ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, уклав з ОСОБА_4 як покупцем договір купівлі-продажу належної ОСОБА_6 частки у розмірі 50 % в статутному капіталі ТОВ «Юго-западная торговая компания».

В період з 20.02.2017 по 13.03.2017, ОСОБА_4 не маючи умислу та наміру із своєї сторони виконувати будь-які умови досягнутої угоди щодо відчуження своєї частки у статутному капіталі ТОВ «БІОЛ» у розмірі 50 %, разом із цим діючи у відповідності до розробленого злочинного плану, з метою заволодіння майном ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів в розмірі 3 000 000 доларів США, запевнив останнього в дійсності угоди та виконанні ним, в разі отримання від ОСОБА_6 , вказаної суми грошових коштів, всіх взятих на себе зобов`язань, зокрема відчуженні своєї частки у статутному капіталі ТОВ «БІОЛ» у розмірі 50 %, яка становить 1 653 700,00 грн.

Так, 13.03.2017 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього, перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, запевнив ОСОБА_6 у вигідності для останнього досягнутої угоди від 20.02.2017 та необхідності передати частину грошових коштів.

Того ж дня, ОСОБА_6 перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, будучи переконаним ОСОБА_4 , що розпоряджається власним майном у вигляді грошових коштів у своїх інтересах, діючи у відповідності до угоди про взаємні зобов`язання від 20.02.2017 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 192 500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 13.03.2017 становить 5 160 954 гривень.

Крім того, 24.04.2017 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, будучи переконаним ОСОБА_4 , що розпоряджається власним майном у вигляді грошових коштів у своїх інтересах, діючи у відповідності до угоди про взаємні зобов`язання від 20.02.2017, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 330 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.04.2017 становить 8 821 817 гривень.

Крім того, 13.07.2017 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, будучи переконаним ОСОБА_4 , що розпоряджається власним майном у вигляді грошових коштів у своїх інтересах, діючи у відповідності до попередньої угоди про взаємні зобов`язання від 20.02.2017, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 450 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 13.07.2017 становить 11 659 802 гривень.

Крім того, 04.09.2017 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього, запевнивши ОСОБА_6 у вигідності для останнього досягнутої угоди від 20.02.2017, перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «Юго-западная торговая компания» за адресою: Російська Федерація м. Белгород, вул. Промислова, 3, отримав від ОСОБА_9 , яка являється дружиною ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , який являється сином ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 500 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 04.09.2017 становить 12 874 192 гривень.

ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , в період часу з 04.09.2017 по 14.10.2017, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, зловживаючи довірою останнього, перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, запевнив ОСОБА_6 у вигідності для останнього досягнутої угоди від 20.02.2017 та в цей час підтвердив попередню домовленість з ОСОБА_6 про продаж своєї частки у статутному капіталі ТОВ «БІОЛ» не пізніше 17.03.2018 або протягом двох тижнів після отримання суми, еквівалентної 3 000 000 доларів США, про що ОСОБА_4 власноручно написав розписку.

Крім того, 14.10.2017 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в офісному приміщенні директора ТОВ «БІОЛ» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, 21, будучи переконаним ОСОБА_4 , що розпоряджається власним майном у вигляді грошових коштів у своїх інтересах, діючи у відповідності до попередньої угоди про взаємні зобов`язання від 20.02.2017, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 564 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 14.10.2017 становить 41 656 606 гривень.

Разом із цим, ОСОБА_4 після отримання від ОСОБА_6 майна у вигляді грошових коштів в сумі 3 000 000 доларів США за продаж останньому по договору купівлі-продажу своєї частки у розмірі 50 % у статутному капіталі ТОВ «БІОЛ», яка становить 1 653 700,00 грн., своїх зобов`язань визначених угодою від 20.02.2017, не виконав, а вказаними грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 після отримання від ОСОБА_6 майна у вигляді частини грошових коштів в сумі 36 500 доларів США за продаж останньому по договору купівлі-продажу належного йому нерухомого майна, яке використовується ТОВ «БІОЛ», для ведення виробничої діяльності, своїх зобов`язань визначених угодою від 20.02.2017, не виконав, а вказаними грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Отже ОСОБА_4 з метою свого особистого збагачення, шляхом заволодіння майном ОСОБА_6 , в період часу з 13.03.2017 по 14.10.2017, перебуваючи з останнім у дружніх відносинах, використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_6 внаслідок спільного ведення господарської діяльності ТОВ «БІОЛ», зловживаючи довірою ОСОБА_6 , шахрайським шляхом заволодів його майном у вигляді коштів у сумі 3 036 500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 80 173 371 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
30.07.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор вказує, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001238 встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів та АІС «Національний банк даних «Автомобіль», підозрюваному ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить:
-земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0057 (площа 997,77 кв.м.) на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 ;
-житловий будинок на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15 ;
-нежитлове приміщення, вбудоване у багатоквартирному житловому будинку, на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16 ;
-земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0025 (площа 1000,35 кв.м.) на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15 ;
-квартира АДРЕСА_17 , на праві приватної власності;
-квартира АДРЕСА_18 , на праві приватної власності;
-квартира АДРЕСА_19 , на праві приватної власності;
-автомобіль «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , 2012 року випуску;
-автомобіль «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску.
Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частина 2 статті 60 СК України встановлює презумпцію, відповідно до якої кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Це має велике практичне значення як при здійсненні правомочності, пов`язаної зі спільною сумісною власністю подружжя, так і у разі поділу спільного майна дружини і чоловіка.
Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Крім цього, ч.ч. 3, 4 ст. 368 Цивільного кодексу України установлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Відповідно до Практики застосування судами конфіскації майна Верховного суду України від 19.09.2000, при повній конфіскації вилучається в натурі й звертається у власність держави все майно, належне засудженому на праві власності, а також його частка в спільній з іншими особами власності. Для визнання речей, набутих за час шлюбу, об`єктами спільної сумісної власності подружжя не має значення, на ім`я кого з них оформлене це майно.
Таким чином, дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , набула право власності на вищевказане рухоме та нерухоме майно під час шлюбу із ОСОБА_11 Тобто майно є таким, що набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України передбачає в якості додаткового виду покарання конфіскацію майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні
№ 0001238 від 13.04.2018, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить (зареєстроване) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0057 (площа 997,77 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 ;
-житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15 ;
-нежитлове приміщення, вбудоване у багатоквартирному житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16 ;
-земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0025 (площа 1000,35 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15 ;
-квартиру АДРЕСА_17 ;
-квартиру АДРЕСА_18 ;
-квартиру № 44 за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, бульвар 30-річчя Перемоги, 22;
-автомобіль «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , 2012 року випуску;
-автомобіль «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску,
заборонити будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () та уповноважених ним осіб, стосовно об`єкту рухомо та нерухомого майна, на які накладено арешт.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1