Справа № 127/2623/18
Провадження № 1-кп/127/146/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0002074 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, розлученої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 неподалік магазину «Мега-смак», що на розі вулиць Якіра-Ватутіна у м. Вінниці, відкрито, незаконно заволодів, вихопивши із рук ОСОБА_6 , мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «VibePlm», ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №2378/17-21 від 27.04.2017 становить 2430 грн. Під час даної події, разом із іншими свідками була присутня і ОСОБА_4 .
Побоюючись, що його злочинні дії будуть викриті, 04.04.2017 ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 здати мобільний телефон до ломбарду. Заздалегідь знаючи, що мобільний телефон отриманий злочинним шляхом, ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_5 погодилась та разом з неповнолітнім ОСОБА_5 пішла до ломбарду ПТ «Ломбард Приват», що знаходиться на вулиці Некрасова № 42 у м. Вінниця, де о 16:00 здала зазначений телефон за своїм паспортом, отримавши за нього кошти в сумі 1300 грн. Отриманими коштами вони з ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Також пояснила суду, що разом із ОСОБА_9 проживала у одній квартирі. 03.04.2017 ОСОБА_10 мав конфлікт із ОСОБА_11 , в ході якого він відкрито заволодів телефоном останнього. Всі ці події відбувалися у її присутності. В подальшому ОСОБА_10 попросив її здати отриманий ним телефон у ломбард, оскільки будучи неповнолітнім, не мав змоги зробити це самостійно. Кошти від продажу телефону вони витратили на власні потреби. Просила суд суворо її не карати, оскільки висновки для себе зробила.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої ОСОБА_7 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_7 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності її позиції. Одночасно обвинуваченій ОСОБА_7 роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченої ОСОБА_7 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому її дії суд кваліфікує за ст. 198 КК України, як збут майна одержаного злочинним шляхом.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима.
Крім того, судом враховано характеристику ОСОБА_7 , видану 26.05.2018 ПП «Бокуд» за №133. Згідно якої ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає. Даними на ОСОБА_7 ПП «Бокуд» не володіє. Скарг від мешканців будинку на ОСОБА_4 не надходило.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №321 від 01.02.2018 року ОСОБА_7 на диспансерному наркологічному обліку у їх закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/615 від 08.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 05.02.2018 року не значиться.
Також судом враховано наявність на утриманні у ОСОБА_7 трьох малолітніх дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 30.06.2016 року ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, в ході судового провадження не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, визнала свою вину, щиро розкаялася, суд дійшов висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді арешту на певний строк.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд застосувати до обвинуваченої положення Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи тим, що на момент вчинення злочину вона мала на утриманні малолітню дитину.
Обвинувачена ОСОБА_7 згідно заяви від 02.08.2019 року не заперечувала щодо застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона вчинила умисний злочин середньої тяжкості, має трьох малолітніх дітей, протягом останніх десяти років амністія до неї не застосовувалася.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 65, 66, 198 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: