Провадження № 1-кп/727/51/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: сторін судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторони захисту, захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002308 від 13.09.2018 по обвинуваченню: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 , переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовився із невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м. Чернівці, під приводом відшкодування шкоди заподіяної постраждалим та не притягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів (дітей, онуків) потерпілих, за нібито вчинення ними кримінальних правопорушень, та вчинив ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин. Реалізуючи злочинний умисел, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у невстановленому слідством місці, визначила стаціонарний номер телефону, який належить потерпілій ОСОБА_4 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення неправдивої інформації щодо її сина та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства. Після цього, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 29 вересня 2018 року близько 18:00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_4 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що її син скоїв ДТП, в результаті чого потерпіла від його дій перебуває у лікарні. Скориставшись розгубленим станом потерпілої, невстановлена особа запропонувала ОСОБА_4 добровільно передати грошові кошти, з метою вирішення питання про не притягнення її сина до кримінальної відповідальності за фактом нібито спричиненого ДТП. ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова шахраїв та переконана в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її сина у випадку якщо вона не передасть вказані шахраями грошові кошти, погодилася передати грошові кошти в сумі 10 000 доларів США та вказала адресу свого проживання.

Отримавши її згоду на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила потерпілій про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказавши потерпілій постійно знаходитись на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_4 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій. З цією метою, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_7 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_2 для отримання грошових коштів та цього ж дня - 29.09.2018р., на виконання розпорядження невстановленої слідством особи, ОСОБА_7 , близько 18:30 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, протиправно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 , під приводом не притягнення до кримінальної відповідальності її сина за нібито вчинення ним злочину і відшкодування шкоди заподіяної постраждалим, заволодів коштами останньої, в сумі 10 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 29.09.2018р. становило 282 900 грн., після чого з місця вчинення злочину пішов, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму, роз порядившись в подальшому на власний розсуд коштами.

Крім наведеного, в аналогічний, вищезазначеному спосіб, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, умисно, з користі, маючи на меті намір незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у невстановленому слідством місці, визначила стаціонарний номер телефону, що належить потерпілій ОСОБА_5 , для подальшого здійснення до неї дзвінка із наміром повідомлення неправдивої інформації відносно її родича та незаконного заволодіння коштами останньої, шляхом шахрайства. Реалізуючи свій умисел, невстановлена слідством, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 08 жовтня 2018 року близько 11:30 год. в телефонній розмові із ОСОБА_5 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видаючи себе за працівника поліції, повідомила про те, що її онук, скоїв ДТП, у результаті чого потерпіла від його дій перебуває у лікарні та запропонував ОСОБА_5 , добровільно передати грошові кошти, для вирішення питання про не притягнення її онука до кримінальної відповідальності за фактом нібито спричиненого ДТП. В свою чергу, ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи повідомлену їй неправдиву інфрмацію та переконана в тому, що діє в своїх інтересах онука, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її онука у випадку якщо вона не передасть вказані грошові кошти, погодилася передати названу їй суму за адресою свого проживання, назвавши вулицю, будинок і квартиру. Після отримавши згоду ОСОБА_5 на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила потерпілій про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати гроші, при цьому наказав потерпілій постійно знаходитись з ним на телефонному зв`язку тим самим не даючи можливості ОСОБА_5 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Цього ж дня, - 08 жовтня 2018 року о 11:35 год., невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_7 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_3 , для незаконного отримання грошових коштів та близько 12:00 год., 08.10.2018р., ОСОБА_7 прибув за адресою АДРЕСА_3 , та діючи, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, протиправно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману потерпілої ОСОБА_5 , під приводом не притягнення до кримінальної відповідальності її онука за нібито вчинення ним ДТП, заволодів коштами потерпілої в сумі 4 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 08.10.2018р. становить 112 339,26 грн.

З місця вчинення злочину пішов; заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму, розпорядившись у подальшому із невстановленою слідством особою, на власний розсуд коштами.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним в порядку вимог ст.. 351 КПК України, надав покази про те, що у вересні 2018р., за допомогою месенджера «WhatsUp» йому надійшла пропозиція про роботу із наданням конкретних інструкцій. Саме, для виконання цих інструкцій, в перших числах вересня 2018 року, точної дати не пам`ятав, він прибув до м. Чернівці та винаймав квартиру, чекав дзвінка і нових інструкцій, та 29.09.2018р. на його мобільний телефон поступив дзвінок, в розмові з невідомим чоловіком, йому було повідомлено адресу в м. Чернівцях, по якій він мав прибути та отримати від потерпілої 10000 доларів США, при цьому повідомити певну інформацію про аварію. Пояснив, що прибувши на АДРЕСА_2 , подзвонив і йому відчинила жінка похилого віку, він зайшов до квартири, де перебував близько 10 хвилин; жінці повідомив якусь інформацію, що саме не пам`ятав та після отримання кошів, він їх перерахував на рахунок, який йому було вказано під час телефонної розмови. Пояснив, що його винагорода була попередньо обумовлена і за свої послуги він мав отримати 5% від отриманої суми доларів. В показаннях вказав, що на початку жовтня в числах 07-08 минулого року, він отримав повторний дзвінок і була надана інша інформація, в ході розмови повідомлено, що слід йму прибути на таксі по адресі в районі проспекту Незалежності в м. Чернівці, будинок і квартиру не пам`ятав. Інструкцію отримав про те, що мав зайти до квартири та отримав від потерпілої гроші у сумі 2000 доларів США, що фактично він і зробив, та після того, як від жінки похилого віку отримав вказану суму коштів, він вийшов з квартири, та після дзвінка не відомого, йому була надана вказівка повернутися до квартири та отримати від жінки, ще 1000 доларів США, що ним було і виконано та отримано від потерпілої ще 1000 доларів США. Не заперечував, що відповідав на якісь питання жінок про їх родичів, але про що саме згадати не зміг. Вказав у поясненнях, що грошові кошти, отримані від потерпілих, планував переказати, за допомогою терміналу на рахунки, які мав отримати в ході телефонної розмови з невідомим чоловіком, однак у ломбарді він уклав договір застави, щоб відкупити свій мобільний телефон, і в приміщенні ломбарду обміняв 50 доларів на гривні, за які розрахувався за послуги ломбарду. Пояснив, що грошові кошти не переказав оскільки був зупинений працівниками поліції, і в нього було вилучено, а точніше він видав - 3950 доларів США, які отримав від потерпілої, якої з двох пояснити не зміг. В показах зазначив, що не мав умислу на вчинення шахрайських дій і він не усвідомлював походження грошових коштів, суть розмови між потерпілими та невідомими особами він не знав, а підтримав розмову з жінками лише з метою виконання своєї функції отримання від них грошей, після чого, мав здійснити переказ коштів на рахунки, які мали назвати йому, як він вважав роботодавці. Вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, просив його суворо не карати.

Вина обвинуваченого у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями потерпілих, письмовими документами наданими суду стороною обвинувачення, відповідно розкритими у встановленому законом порядку стороні захисту.

Так, потерпіла ОСОБА_4 , під присягою в судовому засіданні надала показання про те, що 29.09.2018р., близько 18.00 години на її стаціонарний телефон їй подзвонили, у трубку незнайомий їй чоловічий голос повідомив, що її син потрапив у аварію, а саме, збив на автомобілі пішохода і перебуває в лікарні від отриманих ушкоджень. Незнайомий їй чоловік в розмові по телефону, повідомив, що для того, щоб син уникнув кримінальної відповідальності їй необхідно заплатити кошти в розмірі 1500 доларів США, при цьому пояснила, що сума необхідних для передачі коштів змінювалася, невідомою особою називалися різні суми. Пояснила, що в ході телефонної розмови невідома особа спитала її адресу проживання, та їй повідомила, що до її квартири прийде співробітник поліції для отримання коштів і дійсно після дзвінка, через хвилин 20-25 у двері подзвонили, вона відчинити двері до під`їзду, де побачила сусіда на ім.»я ОСОБА_9 , прізвища не пам`ятала; біля вхідних дверей до її квартири стояв молодий чоловік, кремезної статури, в залі суду в цьому чоловікові, вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 якого впустила до квартири; обвинувачений сказав, що прийшов отримати грошові кошти в сумі 10 000 доларів США. Потерпіла перерахувавши передала останньому гроші у сумі 10 000 доларів США. Під час передачі коштів поряд більше нікого не було. В показах вказала, що під час спілкування із ОСОБА_7 щодо передачі грошових коштів вона чітко розуміла, що обвинувачений був обізнаний про суть розмови між нею та невідомим чоловіком з яким говорила по телефону а саме про ніби то вчинене її сином дорожню транспортну пригоду. В залі суду підтримала цивільний позов, який просила задовольнити з врахуванням частково відшкодованих їй обвинуваченим коштів в розмірі 2000 грн. та призначити ОСОБА_7 покарання по закону.

Будучи приведеною до присяги, в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 надала покази про те, що 08.10.2018р., в обідній час, будучи вдома, їй зателефонувала невідома особа на стаціонарний телефон, представився працівником поліції; дзвінок її здивував та у ході розмови, невідомий чоловік повідомив, що її онук потрапив у ДТП та для лікування потерпілого і не притягнення онука до кримінальної відповідальності необхідно буде передати грошові кошти чоловікові який прийде до неї додому. Будучи дуже схвильованою, вона часто перепитувала за онука, називаючи при цьому його ім.»я та зрозумівши, що дійсно онук потрапив в біду, пішла збирати кошти та за півгодини після дзвінка, до її квартири прийшов чоловік, в якому в залі суду, вона чітко впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 . Пояснила, що в момент передачі грошових коштів останній був одягнений у той самий одяг, що і під час судового засідання, при цьому, вказала, що ОСОБА_7 вона особисто з рук в руки передала 2000 доларів США, які дістала з конверту. Обвинувачений взявши грошові кошти, їй повідомив, що із онуком все буде добре і пішов з квартири, і за хвилину дві, їй одразу ж знову зателефонували і невідомий голос чоловічий, їй повідомив, що 2000 доларів це недостатня сума, потрібно ще кошти і вона, погодилась ще передати 1000 доларів США та через кілька хвилин, до неї знов прийшов ОСОБА_7 , який весь час теж розмовляв по мобільному телефону; впустивши останнього до квартири, на її стаціонарний телефон пролунав дзвінок, невідома особа стала погрожувати серйозними проблемами для онука і вона передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 1000 доларів США. Зазначила в показаннях, що ОСОБА_7 який у два рази приходив до її квартири де знаходився до 30 хвилин, підтримував її розмову про онука, говорив, що з онуком все буде гаразд, його відпустять. призначити ОСОБА_7 покарання по закону, в подальшому в судові засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві зазначила, що отримала поштовим переказом 2000 грн. від родичів обвинуваченого, а тому, зменшила суму заявленого цивільного позову; просила справу завершити у її відсутність за неможливості бути присутньою в залі суду за незадовільним її станом здоров`я і віком.

Свідок ОСОБА_10 , під присягою в залі суду надав покази про те, що від потерпілої ОСОБА_4 йому стало відомо, що її ввели в оману невідомі їй особи і незнайомому їй чоловіком вона передала кошти у сумі 10000 доларів США, нібито за те, щоб не притягували до кримінальної відповідальності її сина, який в ДТП завдав пошкодження комусь. Пояснив, що очевидцем розмови і відповідно передачі ОСОБА_4 грошей він не був, однак в під`їзді будинку бачив чоловіка, крепкої статури, який постійно говорив із кимось по телефону. В залі суду в тому чоловікові якого бачив в кінці вересня минулого року, впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 .

Будучи приведеним до присяги, в залі судових засідань, свідок ОСОБА_11 надав показання про те, що є сином потерпілої ОСОБА_4 зазначив, що ввечері 29.09.2018р. на його мобільний телефон зателефонувала мати та схвильованим голосом запитала чи з ним все гаразд, на його запитання що сталося, мати розповіла, що їй зателефонував незнайомий чоловік, який повідомили, що він нібито потрапив у ДТП, збив людину та для того, щоб не притягнути його до кримінальної відповідальності та для лікування збитого ним потерпілого необхідні гроші, які вона мала передати в сумі 10 000 доларів чоловікові що прийде д них додому.

Пояснив, що на його запитання, у ході розмови, мати йому повідомила, що вказану суму коштів вона передала чоловікові, який приходив до неї додому. Він пояснив мамі, що з ним усе гаразд і, що він в ДТП він не потрапляв, а щодо пояснив, що відносно матері було вчинено злочин, пічля чого, його мамі стало погано і за станом здоров`я, він вимушений був її госпіталізувати до лікарні.

З досліджених письмових процесуальних документів та відповідно доказів, за матеріалами справи (а.с. к.п. 1-2, 12, 14-17, 21, 23-24, 37, 41, 42, 45, 51, 52, 55 63, 75 77, 89 95, 135, 137) встановлено наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР, 30.09.2018р. внесено відомості про кримінальне провадження №002308 за повідомленням потерпілої ОСОБА_4 від 29.09.2018 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Повідомлення потерпілої ОСОБА_5 від 08.10.2018р. про вчинення щодо неї кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України приєднано до зазначеного провадження.

Згідно з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2018 від потерпілої ОСОБА_4 прийнято заяву про заволодіння 29.09.2018р. її коштами в розмірі 10 000 доларів США шляхом обману під приводом не притягнення до кримінальної відповідальності її сина, який потрапив у ДТП.

Протоколом огляду місця події від 29.09.2018р., яким оглянуто квартиру потерпілої ОСОБА_4 де відбулося заволодіння коштами потерпілої, за адресою АДРЕСА_2 . З протоколу вбачається, що дерев`яні двері квартири на момент проведення огляду не пошкоджені, описано підходи до квартири, стан вхідних дверей у під`їзд, розташування дверей сусідніх квартир, розташування меблів у коридорі квартири потерпілої.

Відповідно до інформації з сайту Міністерства фінансів України офіційний курс долара США до гривні станом 29.09.2018 становить 28,2900 грн за 1 долар США.

У відповіді на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій № 5158/123/14/02-2018 від 04.10.2018 зазначається про необхідність отримання роздруківок абонентських номерів та мобільних терміналів за абонентами А і Б в період з 01.01.2018р. по час складання довідки, шляхом отримання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться в операторів мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна, ПрАТ Київстар, ТОВ Тримоб, ТОВ Лайфсел, ТОВ Інтертелеком.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.10.2018р. задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області про тимчасовий доступ до документів які перебувають у володінні операторів телекомунікації (мобільного зв`зку): ПрАТ ВФ Україна, ПрАТ Київстар, ТОВ Тримоб, ТОВ Лайфсел, ТОВ Інтертелеком - про вхідні та вихідні дзвінки мобільних номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 з відображенням часу, дати дзвінків, з прив`язкою до базових станцій зв`язку, в зоні яких перебували вказані абоненти маршрутів передавання тощо, з обов`язковим зазначенням IMEI мобільних телефонів, що були використані для дзвінків з вказаних номерів, із номерами абонентів, з якими відбувались розмови (SMS, MMS повідомлення) за вказаний період часу та відповідно до довідок про результати радіотехнічного обстеження від 09.10.2018р. №2518/123/17/02-2018, від 08.10.2018р. №2514/123/17/02-2018, від 08.10.2018р. №2515/123/17/02-2018, проведено аналіз вхідних та вихідних дзвінків операторів мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна, ПрАТ Київстар, ТОВ Лайфсел ТОВ Тримоб.

З відеозапису на компакт-диску, який є додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2018р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка заходила у квартиру до його сусідки ОСОБА_4 .

Відповідно до запису на компакт-диску, який є додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2018р., вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, якій передала кошти в розмірі 10 000 доларів США.

Згідно з протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 12.10.2018р. свідок ОСОБА_12 впізнав особу зображену на фотознімку №3, якою є обвинувачуваний ОСОБА_7 , як особу, якій він надавав послуги таксі 29 вересня 2018 року та близько 18:15 год. Підвозив його до будинку АДРЕСА_4 .

З відеозапису на компакт-диску, який є додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2018р. вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, якій 08.10.2018 року передала кошти в розмірі 4000 доларів США.

Згідно з протоколом добровільної видачі та огляду від 09.10.2018р. обвинувачуваний ОСОБА_7 добровільно видав грошові кошти в сумі 3950 доларів США, мобільний телефон Bravis, чорного кольору, мобільний телефон «Nokia», чорно-сірого кольору із сім-картою Лайфсел, мобільний телефон Iphone 5s, сірого кольору із сім-картою Лайфсел № НОМЕР_37 .

Відповідно до протоколу слідчого експеременту від 17.11. 2018р. (а.с. к.п. 191)за участі понятих та потерпілої ОСОБА_5 , остання показала і розповіла про вчинення відносно неї злочину, - заволодіння шахрайським способом біля 4000 доларів США.

28.11. 2018 року ОСОБА_7 пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за ознаками передбаченими ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. к.п. 196) та 29.11. 2018 р. виділено в окреме провадження згідно постанови слідчого матеріали щодо невстановленої особи (а.с. к.п. 203 204).

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, доведена повністю та дії ОСОБА_7 вірно кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), за попередньої змовою групою осіб, що завдало шкоди у великих розмірах, що відноситься до категорії тяжких злочинів та - ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки ОСОБА_7 своїми умисними діями 08 жовтня 2018 року вчинив умисний злочин середньої тяжкості шахрайство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Надаючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2, ч. 3 ст. 190 КК України, суд враховує те, що шахрайство - це форма заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому шахрайство - це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб. Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження. Основними способами вчинення шахрайства є обман і зловживання довірою. Результатом таких дій є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього шахраєві. Розмір покарання залежить від наявності або відсутності кваліфікуючих ознак при його вчиненні.

На думку суду не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого відносно того, що він не мав будь якого умислу на вчинення шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , в цій частині ці доводи спростовуються дослідженими доказами по справі, показаннями потерпілих та свідків.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого і розцінюю ці покази ОСОБА_7 , як позицію його захисту та намагання уникнути кримінального покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , досліджені докази в їх сукупності як допустимі, безпосередньо досліджені в судовому засіданні і несуперечливі, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, що свідчить про його суспільну небезпечність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» (з змінами і доповненнями) визначено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто, законодавцем передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення) та досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан.

До обставин, що пом`яшкують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відносить: часткове відшкодування завданих злочином збитків, розкаяння у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину щодо осіб похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досліджуючи документи (а.с. к.п. 73-78), що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , судом встановлено, що останній раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога за місцем проживання, не перебуває. Крім наведеного, суд враховує як обставини, що характеризують особу обвинуваченого висновки викладені щодо ОСОБА_7 , в досудовій доповіді від 24.01.2019р., відповідно до якої, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства середній. Отже, із урахуванням фактичних обставин справи, доказів досліджених в їх сукупності та обставин, що помякшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , його особу суд, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання останнього, є не можливим без ізоляції його від суспільства і обвинуваченому, слід призначити реальну міру покарання, передбачену санкціями відповідно, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі, повязану з ізоляцією від суспільства і вважає, що слід застосувати ч. 1 ст. 70 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

При цьому, суд звертає увагу і на судову практику Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Харченко проти України», рішення від 10.02.2011 року), яким визначено, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції…

Отже, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_7 для суспільства, перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, та не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання вимог ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При ухваленні вироку, суд за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись конституційними засадами верховенства права та законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення…. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються із такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР).

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу слід залишити застосований, у вигляді тримання під вартою, а строк відбування останнім покарання рахувати з 10 жовтня 2018 рокутак як, саме цього числа, обвинувачуваний ОСОБА_7 був затриманий о 14:10 год. відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Таким чином, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , із врахуванням вищенаведеного, на думку суду відповідатиме принципу необхідності й достатності для його виправлення і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

До початку судового розгляду, потерпіла ОСОБА_5 звернулася з цивільним позовом у даному кримінальному провадженні про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 завданої майнової шкоди в розмірі 112339,26 грн.

Крім того, потерпіла ОСОБА_4 також звернулася з цивільним позовом у даному кримінальному провадженні про стягнення з обвинувачуваного ОСОБА_7 завданої майнової шкоди в розмірі 282 900 грн.

В ході судового розгляду справи, як потерпіла ОСОБА_4 , так і відповідно потерпіла ОСОБА_13 зменшили розмір заявлених вимог до ОСОБА_7 на суму 2000 грн. кожна, внаслідок відшкодування останнім потерпілим по 2000 грн.

Позовні вимоги потерпілих мотивовано положеннями ст. 1166, 1177, 1199 ЦК України.

Відповідно до ст. 116 ЦК України майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода. Завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст. 1177 ЦК України передбачено, що відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями яких було завдано шкоди несуть солідарну відповідальність перед потерпілим за правилами ст. 543 ЦК України. Тобто потерпілий має право вимагати відшкодування завданої шкоди частково або в повному обсязі як від усіх осіб, які спільними діями або бездіяльністю завдали шкоди, разом, так і від будь-якого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов, як цивільного позивача, потерпілої ОСОБА_4 , так і цивільного позивача, потерпілої ОСОБА_5 визнав в повному обсязі.

Суд установив вину ОСОБА_7 у заволодінні коштами ОСОБА_5 в сумі 4000 доларів США, що становило 112 339,26 грн. та коштами ОСОБА_4 в сумі 10 000 доларів США, що становило 282 900 грн., шляхом обману, а тому позовні вимоги потерпілих слід задовольнити з врахуванням суми коштів в сумі по 2000 грн. кожній які були відшкодовані обвинуваченим.

Витрати на залучення експерта у вищенаведеному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають вирішенню наступним чином, зокрема, - компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження оглянутий згідно з протоколом огляду речей і документів від 04.10.2018р., компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження оглянутий згідно з протоколом огляду речей і документів від 19.10.2018р., компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження оглянутий згідно з протоколом огляду речей і документів від 11.10.2018рю, компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження оглянутого згідно з протоколом огляду речей і документів від 19.10.2018 слід залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. к.п. 41, 117, 136, 177, 188, 189)

Мобільний телефон Bravis чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_38 , IMEI 2: НОМЕР_39 , мобільний телефон «Nokia» чорно-сірого кольору IMEI: НОМЕР_40 із сім-картою Лайфсел, мобільний телефон Iphone 5s сірого кольору IMEI: НОМЕР_41 із сім-картою Лайфсел № НОМЕР_37 , на якій наявний надпис НОМЕР_42 , що містяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області та які є засобами вчинення злочин, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід звернути в рахунок погашення цивільного позову потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_4 (а.с. к.п. 172, квитанція а.с. к.п. 173).

Грошові кошти в сумі 3950 доларів США, які зберігаються у Філії Чернівецького обласного управління АТ Ощадний банк України, а саме: - три купюри номіналом по 50 доларів США із серійними номерами АВ 83012850, АА41416252, AG79921290; - 38 купюр номіналом по 100 доларів США із серійними номерами KD 02783764 B, DB 74615573 A, KB 15840140 K, HF 22466349 E, FJ 13206271 A, HF 87537574 E, DB 20829266 F, HG 50730346 A, FB 14576024 A, HB 53037727 F, HG 50730345 A, AB 19403633 Q, DB 11391133 B, CB 68403375 D, KB 20783957 J, FB 62488606 B, FF 71345192 B, HE 28231507 A, FF 67668645 A, FF 21827597 B, CL 05228020 B, DB 79644168 B, HG 50730347 A, AL 53665549 A, HC 05966421 A, BG 48203346 A, RB 90741061 B, AB 85032580 N, HC 52928802 B, FJ 13201638 A, CC 19814859 A, DB 67163069 B, KG 21388226 B, HB 29966057 F, CB 80882213 C, AB 02851553 L, AB 75460785 S, AB 13511754 W, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід звернути в рахунок погашення цивільного позову потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_5 , по курсу НБУ, станом на день ухвалення вироку, т.б. 21.05. 2019р. 26.20 грн. за 1 долар США), в розмірі 103.490 грн. (а.с.к.п. 153-158).

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України і призначити йому наступне покарання: - за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування, призначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня фактичного затримання - 10 жовтня 2018 року.

Запобіжний захід застосваний до ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

1) компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження постановою слідчого від 04.10.2018, компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження постановою слідчого від 19.10.2018, компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження постановою слідчого від 11.10.2018, компакт-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження постановою слідчого від 19.10.2018 - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. к.п. 41, 117, 136, 177, 188, 189);

2) мобільний телефон Bravis чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_38 , IMEI 2: НОМЕР_39 , мобільний телефон «Nokia» чорно-сірого кольору IMEI: НОМЕР_40 із сім-картою Лайфсел, мобільний телефон Iphone 5s сірого кольору IMEI: НОМЕР_41 із сім-картою Лайфсел № НОМЕР_37 , на якій наявний надпис НОМЕР_42 , які визнані речовими доказами постановою слідчого від 11.10.2018 та містяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області - звернути в рахунок погашення цивільного позову потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_4 (а.с. к.п. 172, квитанція а.с. к.п. 173).

3) грошові кошти в сумі 3950 доларів США, які зберігаються у Філії Чернівецького обласного управління АТ Ощадний банк України, а саме: три купюри номіналом по 50 доларів США із серійними номерами АВ 83012850, АА41416252, AG79921290; - 38 купюр номіналом по 100 доларів США із серійними номерами KD 02783764 B, DB 74615573 A, KB 15840140 K, HF 22466349 E, FJ 13206271 A, HF 87537574 E, DB 20829266 F, HG 50730346 A, FB 14576024 A, HB 53037727 F, HG 50730345 A, AB 19403633 Q, DB 11391133 B, CB 68403375 D, KB 20783957 J, FB 62488606 B, FF 71345192 B, HE 28231507 A, FF 67668645 A, FF 21827597 B, CL 05228020 B, DB 79644168 B, HG 50730347 A, AL 53665549 A, HC 05966421 A, BG 48203346 A, RB 90741061 B, AB 85032580 N, HC 52928802 B, FJ 13201638 A, CC 19814859 A, DB 67163069 B, KG 21388226 B, HB 29966057 F, CB 80882213 C, AB 02851553 L, AB 75460785 S, AB 13511754 W - звернути до виконання, в рахунок погашення цивільного позову потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_5 , по курсу НБУ, станом на день ухвалення вироку, т.б. 21.05. 2019р. (26.20 грн. за 1 долар США), в розмірі 103.490 грн. (а.с.к.п. 153-158).

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином, з врахуванням зменшення позовних вимог на 2000 грн. відшкодованих ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_43 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_44 , АДРЕСА_2 ) грошові кошти в сумі 280.900 грн. (заявлена сума позову 280.900 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_43 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_45 , АДРЕСА_5 ) грошові кошти в сумі 6849 грн. (заявлена сума позову 112339 грн., із яких - 2000 грн. частково відшкодувані ОСОБА_7 та 103.490 грн. сума звернена до виконання, в рахунок погашення позову).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

С у д д я ОСОБА_1