гСправа № 358/1039/19 Провадження № 1-кс/358/496/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , від 02.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 07 серпня 2019 року звернувшись до слідчого судді із скаргою, просить скасувати постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 02.07.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 (акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр») потерпілим у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року та зобов`язати слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області - ОСОБА_4 , повторно розглянути клопотання адвоката - ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_3 (акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр») від 26.06.2019 року, щодо визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 та ч. 1 ст. 366 КК України та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень ст. 55 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 04.04.2019 року адвокатом ОСОБА_6 в інтересах та від імені ОСОБА_3 (акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр») до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області було подано заяву (у порядку ст.ст. 25, 214 КПК України) про вчинення посадовими особами ПрАТ «Богуславський кар`єр» кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 397 КК України.

Всупереч приписам ст. 214 КПК України, станом на 13.04.2019 року відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, а досудове розслідування (слідство) не було розпочато в порядку ст. 303 КПК України.

Тому, 13.04.2019 року він звернувся до Богуславського районного суду Київської області із скаргою на неправомірні дії (бездіяльність) уповноважених осіб (слідчого) Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУНП в Київській області (щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язання вчинити відповідні процесуальні дії).

За результатами розгляду, вищевказана скарга 02 травня 2019 року була задоволена слідчим суддею Богуславського районного суду Київської області (справа №358/581/19, провадження № 1-кс/358/226/19).

03.05.2019 року, уповноваженими особами органу досудового розслідування Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 04.04.2019 року про вчинення посадовими особами ПрАТ «Богуславський кар`єр» кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 397 КК України.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, 26.06.2019 року до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області було подане клопотання про визнання ОСОБА_3 - потерпілим у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року.

У визначений процесуальним законом триденний термін, повноважною особою - слідчим Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000145 віл 03.05.2019 року не було прийнято рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 (акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр» потеплілим у зазначеному кримінальному провадженні, яке має бути викладено у формі постанови, не було здійснено і будь-яких інших процесуальних дій, які б сприяли розгляду (виконанню) вказаного клопотання.

Лише 22.07.2019 року на адресу Адвокатського бюро «Романа Свистовича» надійшла постанова слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ( ОСОБА_4 ) у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у зв`язку з тим, що на даний час не підтверджено (доведено) факту завдання останньому кримінальним правопорушенням будь-якої шкоди. Разом з тим, такий висновок слідчого, сторона захисту вважає незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що оскаржувана постанова не містить законних та обґрунтованих мотивів для прийняття такого рішення і таким, що прямо суперечить положенням ч. 2 ст. 55 КПК України. За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Тому, заявник вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, в зв`язку з чим просить її скасувати та зобов`язати слідчого поліції повторно розглянути клопотання адвоката - ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_3 від 26.06.2019 року щодо визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 та ч. 1 ст. 366 КК України.

В судове засіданні заявник ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_5 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду скарги.

Слідчий поліції ОСОБА_4 та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Стаття 303 ч. 1 п. 5 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, в тому числі рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнання потерпілою.

Із матеріалів скарги вбачається, що 26.06.2019 року адвокатом - ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000145 від 03.05.2019 року була подане до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції клопотання про визнання ОСОБА_3 (акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр») потерпілим у даному кримінальному провадженні.

02.07.2019 року постановою слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ НП у Київській області ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 від 03.05.2019 року.

Слідчий мотивувала свою постанову тим, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, має формальний склад, тобто вважається закінченим з моменту вчинення службовою особою перелічених у нормі альтернативних дій - складання, видача або внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Тобто має формальний склад, який не включає суспільно небезпечні наслідки, як обов`язкову ознаку об`єктивної сторони, а тому злочин є закінченим з моменту вчиненого у законі діяння.

Крім того, у злочинах з матеріальним складом обов`язковим є встановлення, причинного зв`язку між діянням та суспільно небезпечними наслідками, що настали, а в ході допиту слідчим поліції в якості свідка представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , не встановлено, яку саме шкоду йому як представнику інтересів акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр» ОСОБА_3 було завдано посадовими особами ПрАТ «Богуславський кар`єр».

Тому, оскільки відповідно до ст. 22 ЦК України, відшкодування збитків має характер універсального засобу захисту цивільних прав, слідчий поліції рекомендує заявнику за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів звернутися до суду.

Слідчий суддя, перевіряючи законність оскаржуваної постанови, враховує, що кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином при вирішенні питання про визнання особи потерпілою не вимагає надання доказів того, що заявнику завдана шкода, для визнання потерпілим.

Оскаржувана постанова слідчого поліції не вмотивована належним чином, як того вимагають ст.ст. 55, 110 КПК України, оскільки відмова у визнанні потерпілим винесена на етапі досудового розслідування, коли фактично не зроблено жодної слідчої дії для встановлення фактів та доказів того, що шкода заявнику дійсно завдана.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Слід зазначити, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Таким чином протиправне ненадання заявнику статусу потерпілого унеможливлює будь-які дії щодо збору доказів за його клопотанням, в тому числі - завданої майнової шкоди потерпілому.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оскільки очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, то слідчий поліції в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання має вирішити це питання у законний спосіб та належно мотивувати своє рішення в постанові.

Із матеріалів скарги вбачається, що слідчим поліції не зібрані всі можливі та необхідні докази, які б могли підтверджувати факт, що заявнику спричинено майнову шкоду, або ж така шкода відсутня, чи відсутній причинний зв`язок між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заподіяною шкодою.

Окрім того, слідчим поліції залишено поза увагою той факт, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за заявою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 від 04.04.2019 року про вчинення посадовими особами ПрАТ «Богуславський кар`єр» кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 397 КК України, але в оскаржуваній постанові слідчий не мотивувала, з яких підстав заявник ОСОБА_3 не може бути потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.

Диспозиція ч. 3 ст. 206 КК України передбачає склад злочину за протидію законній господарській діяльності, вчиненій організованою групою, або службовою особою з використанням службового становища, або поєднана з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або така, що заподіяла велику шкоду чи спричинила інші тяжкі наслідки. Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок здійснення господарської діяльності, а також право громадян на свободу підприємницької діяльності. Елементами об`єктивної сторони злочину є висунення протиправної вимоги, поєднаної з погрозою застосування насильства над потерпілим або близькими йому особами, пошкодження чи знищення їх майна. Вимога може полягати у категорично висловленій пропозиції: 1) припинити займатися господарською діяльністю; 2) обмежити таку діяльність; 3) укласти угоду; 4) не виконувати укладену угоду.

Тому з урахуванням диспозиції ч. 3 ст. 206 КК України, слідчий поліції має з`ясувати, чи заявнику спричинено майнову шкоду, або ж така шкода відсутня, чи відсутній причинний зв`язок між вчиненим кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого поліції винесена передчасно, без дотримання вимог ст. ст. 110, 220 КПК України, не вмотивована належним чином, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , від 02.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 від 03.05.2019 року - задовольнити.

Постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 02 липня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 397 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000145 від 03.05.2019 року - скасувати.

Зобов`язати слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області - ОСОБА_4 , повторно розглянути клопотання адвоката - ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_3 (акціонера ПрАТ «Богуславський кар`єр») від 26.06.2019 року, щодо визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні №0000145 від 03.05.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 та ч. 1 ст. 366 КК України та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень ст. 55 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1