ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/882/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 619/4929/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309,
ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 305,
ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000121 від 13.03.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 27 ч.3, ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України повернутий прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відсутня його обов`язкова складова, передбачена п.5 ч.2 ст.291 КПК України - формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинувачених.
Також, сторона обвинувачення в порушення вимог ч.1 ст.91 КПК України при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення в частині мотиву дій обвинувачених обмежилася загальними фразами щодо виникнення злочинного умислу.
Крім того, зі змісту обвинувального акту вбачається, що у серпні 2015 року (точну дату встановити слідством не виявилось за можливе) у громадянина ОСОБА_8 , який перебував на території м. Харкова, виник злочинний умисел, направлений на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечних психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, що не є конкретно визначеним місцем вчинення злочину в розумінні кримінального закону, оскільки відсутня конкретна адреса.
Дані обставини свідчать про те, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті не конкретизовано формулювання фактичних обставин з врахуванням всіх виявлених під час досудового розслідування обставин в повному обсязі з дотриманням вимог КПК України, не детально з`ясована та описана подія кримінального правопорушення, мотив та мета дій обвинувачених, що вказує на неконкретність пред`явленого обвинувачення та порушує право обвинувачених на захист.
Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту для усунення вказаних недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Мотивуючи скаргу вказав, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення. Не погодився з твердженням суду про не зазначення в обвинувальному акті місця вчинення злочину, адже акт містить таку інформацію, в ньому лише не вказано точної адреси місця виникнення умислу на вчинення злочину, що не суперечить закону. Також звертає увагу, що питання щодо повноти та правильності пред`явленого обвинувачення вирішується судом при ухваленні рішення по суті, у підготовчому судовому засіданні суд таких повноважень не має.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повернутий прокурору.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України та наведений перелік є вичерпним.
Згідно з ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.
Частиною 4 ст. 291 даного кодексу встановлено перелік додаткових матеріалів, які долучаються до обвинувального акту.
Вивченням обвинувального акту у даному кримінальному провадженні встановлено, що він відповідає вимогам закону, в ньому містяться всі необхідні дані та реквізити, що передбачені кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація вчинених дій, формулювання обвинувачення, анкетні дані обвинувачених та інше.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження порушень ч. 4 ст. 291 КПК України не встановлено, до обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваних про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.
Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, районний суд послався на те, що всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Як зазначалося вище, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 містить передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України дані, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини), які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію вчинених дій; формулювання обвинувачення; анкетні дані обвинувачених та інше.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону про кримінальну відповідальність.
Отже, поняття «обвинувачення» включає в себе такі складові елементи як виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення.
При цьому, відповідно до постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України по справі № 5-328кс16 від 24.11.2016 року «формулювання обвинувачення» - це короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
З обвинувального акту вбачається, що після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, орган досудового слідства зазначив й формулювання обвинувачення щодо кожного з підозрюваних.
Таким чином, посилання суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не відповідає дійсності.
Посилання районного суду, як на підставу для повернення прокурору обвинувального акту, на неконкретність пред`явленого обвинувачення у зв`язку з тим, що в ньому не зазначено мотиву дій обвинувачених та точної адреси вчинення злочину є необгрунтованим.
В обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення.

Повнота та правильність розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочинів не є предметом судового розгляду на стадії підготовчого судового засідання.

При підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у тому числі, визначити дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, склад суду тощо.

У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинувачених, наявність складу злочинів, правильність кваліфікації їх дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті. Завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На стадії підготовчого провадження виконується функція контролю за досудовим розслідуванням, відповідність вимогам КПК України обвинувального акта та організаційна (підготовча) функція до наступної стадії судового провадження - судового розгляду з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, закон уповноважує прокурора (процесуального керівника) на викладення в обвинувальному акті обставин справи так, як вони ним встановлені.

Разом з тим, суд, при розгляді справи по суті, має право самостійно та безпосередньо дослідити надані сторонами докази, надати їм відповідну правову оцінку, виклавши висновки у прийнятому рішенні.

Слушною з цього приводу є й думка апелянта про те, що в обвинувальному акті міститься інформація про адреси місць вчинення злочинів, в ньому лише не зазначено точні адреси місць виникнення умислу у обвинувачених на вчинення кримінальних правопорушень, що не суперечить вимогам Закону.
Також, колегія суддів звертає увагу, що мотив вчинення злочинів, передбачених ст. 305, 307, 309 КК України не є обов`язковим елементом для встановлення суб`єктивної сторони даних кримінальних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 судом першої інстанції допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування вказаного рішення суду. Підстави, з яких судом повернуто обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими та такими, що не відповідають кримінальному процесуальному закону.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала районного суду скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -

Судді: