Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/371/19
Провадження № 1-кп/506/57/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2019с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 27 березня 2019 року за № 0000067 та угоду про примирення відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України ,не працює, відповідно до

ст.89 КК України судимостей немає,

по обвинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4

представника юридичної особи, яка потерпілою ОСОБА_5

та сторони захисту захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2019 року близько 11.00 г ОСОБА_3 , знаходячись на 258 км автошляху «Кропивницький-Платонове» М-13, у прилеглій до дороги лісосмузі побачив на узбіччі повалене дерево породи «берест» і у нього раптово виник умисел на таємне викрадення стовбуру вказаного дерева.

Реалізуючи свій злочинний намір ,направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, близько 11.30 г, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою бензинової пили розпиляв виявлене повалене дерево породи «берест» на фрагменти, в кількості 1 складометр , вартість 1 складометру складає 441 грн, та намагався вчинити крадіжку вказаного поваленого дерева , що належить Окнянській селищній раді, чим намагався завдати матеріальних збитків на загальну суму 441 грн, не виконавши всі дії ,які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений на місці вчинення злочину працівниками Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся.

Представник юридичної особи, що є потерпілою, повідомила, що злочином збитки не були завдані.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

07 червня 2019 року між обвинуваченим та представником юридичної особи, що є потерпілою була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, яка надійшла до суду .

Згідно даної угоди ,обвинувачений ОСОБА_3 та представник юридичної особи, що є потерпілою, ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації діянь та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України - у виді 80 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону; суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та представник юридичної особи, що є потерпілою, розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та представнику юридичної особи, що є потерпілою.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та повідомив суду про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив указану угоду з представником юридичної особи, що є потерпілою, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання у виді 80 годин громадських робіт .

Представник юридичної особи, що є потерпілою, ОСОБА_5 також не заперечувала проти укладення угоди з обвинуваченим, і підтвердила ,що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди про примирення, пояснивши суду, що не має до обвинуваченого претензій.

Узгоджена угодою про примирення міра покарання для ОСОБА_3 , з урахуванням даних, що його характеризують ,відповідає чинному законодавству.

Прокурор проти затвердження угоди не заперечував.

Оскільки умови угоди про примирення між представником юридичної особи, що є потерпілою, ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, визнання вини та щире каяття , відсутність судимостей , злочином шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, ст.374 та ст.475 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Затвердити угоду від 07 червня 2019 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником юридичної особи, що є потерпілою, ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція в Одеській апеляційний суд через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1