Ухвала
15 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 428/10053/13-к
провадження № 51-3312ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєверодонецього міського суду Луганського області від 06 листопада 2018 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 10 травня 2019 року,
встановив:
Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 13 вересня 2019 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до Суду і подав уточнену касаційну скаргу, проте в повній мірі не усунув недоліків зазначених в ухвалі.
Відповідно до статей 433, 438 вказаного Кодексу, суд касаційної інстанції не вправі скасувати оскаржені рішення через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційного провадження виходить з обставин, установлених судами нижчого рівня.
Наведені законодавчі положення засуджений залишив поза увагою. Зокрема, не погоджуючись із судовими рішеннями засуджений в уточненій касаційній скарзі не зазначив таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваних рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 404, 405, 407, 412, 413, 414, 419 КПК в їх взаємозв`язку. Крім того, доводи касаційної скарги засудженого фактично зводяться до невідповідності висновків суду, викладеним у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
При цьому засуджений, ставлячи питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не врахував положення ст. 415 КПК,

якою передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє права засудженого на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому КПК. У разі пропуску строку на касаційне оскарження особа відповідно до правил ст. 117 цього Кодексу має подати клопотання про поновлення пропущеного строку із обґрунтуванням поважності причин такого пропуску.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєверодонецього міського суду Луганського області від 06 листопада 2018 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 10 травня 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5 єва