Справа № 127/3107/19
Провадження №11-кп/801/1237/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2019 за №0000004, за апеляційною адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2019, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Актау, Карагандинської області, Казахстан, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13.03.2019 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13.08.2019 до 15.08.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання, призначене ОСОБА_7 вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.03.2019, та покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання із покладеними на нього обов`язками, передбаченими п.п. 1, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України, залишено без змін.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами у справі.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 28.11.2018, приблизно о 22:30 год перебував в квартирі АДРЕСА_2 у ОСОБА_9 з яким познайомився напередодні. У цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу на столі житлової кімнати даної квартири взяв ноутбук марки "HP" моделі pavilion dv 7 d в корпусі сірого кольору, належного ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку експерта № 15 від 14.01.2019 становить 6570,00 грн., який ОСОБА_7 заховав під верхній одяг і вийшов з квартири.
Після чого, ОСОБА_7 з місця події зник та в подальшому отриманим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 6570,00 грн.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на суворість призначеного покарання, просить призначити покарання у виді позбавлення волі та звільнити його підзахисного від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном. На переконання апелянта, ряд пом`якшуючих обставин та даних, які позитивно характеризують особу обвинуваченого, вказують на те, що ОСОБА_7 не є суспільно небезпечною особою, а призначене покарання не відповідає загальним засадам, визначеним ст. 65 КК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю доказів та ніким не оспорюється. Також є вірною кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд першої інстанції розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. За згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При виборі заходу примусу і порядку його відбування, місцевий суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, завдану потерпілому шкоду відшкодовано, шляхом повернення майна.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства та призначив основне покарання у виді арешту в межах санкції статті, яке є необхідним та достатнім для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому.
Доводи апелянта щодо неврахуванням судом пом`якшуючих обставин: активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди, апеляційний суд вважає безпідставними, адже ці обставини судом було враховано, як такі, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та в сукупності з іншими дають підстави для призначення обвинуваченому покарання, наближеного до мінімального.
Вимога апеляційної скарги щодо призначення обвинуваченому більш суворого покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд вважає неспроможними, такими, що суперечать інтересам останнього.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваний вирок є обґрунтованим, законним та належним чином мотивованим, зокрема в частині призначеного покарання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2019 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом Суддя