ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6087/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/767/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння умисних тяжких злочинів, звільнявся від відбування покарання на підставі акту амністії, але на шлях виправлення не став.
В апеляційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування своїх доводів, посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини, які доводять, що він виправився, сумлінно працює, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 9 заохочень, у вчиненому злочині щиро розкаявся.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Матеріали особової справи містять відомості про те, що ОСОБА_7 востаннє засуджено 28.03.2016 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 5 років позбавлення волі.
З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.01.2016 року, характеризується посередньо, у Державній установі «Північна виправна колонія № 90» відбуває покарання з 20.07.2016 року, працевлаштований робітником на виробничій зоні, має 8 заохочень.
Разом з цим, ОСОБА_7 раніше засуджувався 11.09.2012 року за ст. 190, ч. 1 , 289 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та був звільнений 04.08.2014 року від покарання на підставі акту амністії, однак через нетривалий проміжок часу вчинив новий умисний корисний злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, за який був засуджений 26.03.2015 року до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
В період іспитового строку ОСОБА_7 знову вчинив новий тяжкий корисний злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, тобто застосування державою до засудженого поблажливих норм у виді амністії та застосування випробування це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
Крім того, за час відбування покарання поряд із заохоченнями ОСОБА_7 тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за весь час відбування покарання у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 навіть за наявності заохочень, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2019 року про відмову в умовно-достроковому звільнені від відбування покарання засудженому ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2