Номер провадження: 11-сс/813/1026/19
Номер справи місцевого суду: 522/6936/19 1-кс/522/6348/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 03.05.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001893, внесеному до ЄРДР 17.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 03 травня 2019 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Олесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001893, внесеному до ЄРДР 17.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України і було накладено арешт на: ноутбук марки «Asus» SHG9NOCYOOD80937A;Ноутбук марки «Lenovo» без S;-11> мобільний телефон Xiaomi в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; мобільний телефон Xiaomi в корпусі чорного кольору, заблокований; мобільний телефон Lenovo, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nomi» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; Жорсткий диск «Transcend» B828920061;; Жорсткий диск «WIFI STORAGE DEVIAS 20597E2001025»; 3G модем «HUAWEI» sK4SBY14A280C0579; 3G модем IC 3229BMC760; GPS трекер s8341; Сім-карта оператора «Lycamobile» № НОМЕР_7 (для здійснення міжнародних дзвінків); Сім-карта оператора «лайфселл» sНОМЕР_8 ; Упаковка від сім-карти оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_9 ; Дві упаковки від стартових пакетів оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; Флешнакопичувач «tag1TURN» 8 GB; Флешнакопичувач «KINGSTON» 16 GB; Флешнакопичувач «WERICO CORDIAL» 08;- Флешнакопичувач «TRANSEND» 8 GB; Стартовий пакет оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_12 запакований.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, є предметом злочину, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважав за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні слідчого
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, наводить відповідні доводи, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 03.05.2019 року.

Позиції учасників судового розгляду.
Власник майна і його представник у судовому засідання апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення чи про розгляд апеляційної скарги за його відсутності до суду не направляв.

Мотиви апеляційного суду.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд дійшов до висновку про те, що слідчим суддею не були дотримані вимоги зазначеної правової норми, що потягло ухвалення необґрунтованого та невмотивованого рішення.

З клопотання слідчого вбачається, що 17.04.2019 року до ЧЧ Приморського ВП надійшла заява від гр. ОСОБА_9 , який просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи, яка надіслала на електронну пошту ТЦ «Афіна», листа із завідомо неправдивим повідомленням про підготовку вибуху торгівельного центру «Афіна» який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, .

В ході досудового розслідування встановлено, що лист про замінування надходив з поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також співробітниками ВПДКП НП України в ході виконання окремого доручення встановлено ІР-адресу НОМЕР_13 , з якої здійснювалась авторизація до облікового запису поштової скриньки. Зазначена ІР-адреса належить інтернет-провайдеру ТОВ «Південна телекомунікаційна компанія», а абонент закріплений за цією адресою ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

18.04.2019 року було проведено невідкладний обшук за місцем його мешкання, в ході якого було виявлено, що в вказаній квартирі мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який може бути причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З матеріалів провадження вбачається, що обшук було проведено 18.04.2019 року на підставі ч.3 ст. 233 КПК України, без ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 КПК України, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує на те, що клопотання про надання дозволу на проведення обшуку до Приморського районного суду м. Одеси надійшло 19.04.2019 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було надано дозвіл на проведення обшуку тільки 05.06.2019 року.

Крім того, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про проведення обшуку, не дотримався вимог ч.3 ст.233 КПК України, не з`ясував чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

З матеріалів провадження вбачається, що передбачені законом підстави підстави проведення обшуку, без ухвали слідчого судді, ч.3 ст.233 КПК України, зокрема: врятування життя людей та майна чи з безпосереднє переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, відсутні.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України, проведення такого обшуку не може бути визнано правомірним, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна вказував на те, що при проведенні обшуку було вилучено електронні інформаційні системи і їх частини, термінали систем зв`язку, звертав увагу на положення до ч.2 ст. 168 КПК України, відповідно до якого тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Апеляційний суд погоджується з доводами представника, з огляду на те, що обшук був проведений з грубим порушенням норм процесуального закону.

Викладені обставини свідчать про те, що майно було вилучено незаконно, у зв`язку з чим підлягає поверненню.

Крім того, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам процесуального закону, зокрема положенням ст. ст. 370, 372 КПК України, оскільки фактично містить лише цитування змісту процесуальних норм КПК України, однак в ній відсутні висновки слідчого судді, яких він дійшов за результатами розгляду клопотання, а також відсутні достатні мотиви на обґрунтування такого рішення.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд дійшов до висновку про те, що судовий розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна є неповним, оскільки слідчий суддя не звернув уваги і не дав належної правової оцінки зазначеним обставинам пов`язаним з порушенням кримінального процесуального закону, не з`ясував вказані обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 409 КПК України, неповнота судового розгляду є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ч.1 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 370-372, 376, 404, 407, 409, 410, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 03.05.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001893, внесеному до ЄРДР 17.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001893, внесеному до ЄРДР 17.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Майно вилучене в ході проведення обшуку 18.04.2019 року повернути особі, у якої воно було вилучене.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4