Справа № 739/158/19
Номер провадження 1-кс/739/70/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
20 травня 2019 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Новгород Сіверського ВП ГУНП Чернігівській області ОСОБА_4 , внесене у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000332 від 22.09.2018 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, депутатом різних рівнів рад не являється, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.345 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання, погоджене з прокурором, старшого слідчого СВ Новгород Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , згідно якого слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою для здійснення досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000332 від 22.09.2018 року.
Досудовим розслідуванням встановлено що: у період часу з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року, ОСОБА_7 , відповідно до наказу УМВС України в Чернігівській області № 261 о/с, перебував на посаді старшого інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області та відповідно до посадової інструкції та діючого на той час Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 (який на даний час втратив чинність), виконував покладені на його службові обов`язки у т.ч. із забезпечення безпеки руху. Тобто був працівником правоохоронного органу. Виконуючи свої повноваження ОСОБА_7 неодноразово зупиняв за порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 та у зв`язку з цим оформлював матеріали для притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Таким чином в ОСОБА_5 виникло неприязне відношення до ОСОБА_7 21 вересня 2018 року, о 23:47 год., ОСОБА_5 , переслідуючи мету помсти ОСОБА_7 за виконання ним службових обов`язків, під час роботи в правоохоронних органах, знаходячись поруч з цілодобовим магазином «Ярмак», що розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 21-а, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на асфальтобетонне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 , який перебував у лежачому положенні, два удари кулаком правої руки та один удар правою ногою по обличчю.

Внаслідок викладеного ОСОБА_7 спричинено комплекс тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми: струс головного мозку, забій м`яких тканин носа, викривлення носової перетинки вправо, синець під лівим оком, забій м`яких тканин верхньої губи зліва з садном слизової оболонки, синець на кінчику язика, синець лівої вушної раковини та за вухом, який згідно висновку судової-медичної експертизи № 53 від 18.10.2018, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_5 з цих же мотивів спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 за наступних обставин.

ОСОБА_8 , в період часу з лютого 2015 року по листопад 2015 року, перебував на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області, а з листопада 2015 по вересень 2016 на посаді старшого інспектора Н.-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області та відповідно до посадових інструкцій, Законів України «Про міліцію» від 20.12.1990 (який на даний час втратив чинність), а також Закону України «Про Національну поліцію України» виконував покладені на нього службові обов`язки, у т.ч. із забезпечення безпеки дорожнього руху. Тобто був працівником правоохоронного органу. Виконуючи свої службові обов`язки спільно з інспектором відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 , був присутнім при складанні останнім щодо ОСОБА_5 матеріалів за фактами порушення Правил дорожнього руху України. Крім того, 5.04.2016 за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_8 складалися матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності батька ОСОБА_5 ОСОБА_9 . У зв`язку з цим у ОСОБА_5 виникло неприязне відношення до ОСОБА_8

21 вересня 2018 року, о 23:47 год., ОСОБА_5 , знаходячись поруч з цілодобовим магазином «Ярмак», що розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 21-а, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, переслідуючи мету помсти за виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_8 під час роботи в правоохоронних органах, умисно штовхнув останнього, від чого той впав на асфальтобетонне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , завдав ОСОБА_8 , який перебував у лежачому положенні, численних ударів кулаком правої руки по обличчю, спричинивши комплекс тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми: струс головного мозку, забій м`яких тканин носа з синцем, синець лівого ока із субконюктивальним крововиливом, синець лівої щоки, забій м`яких тканин верхньої губи зліва з крововиливом у слизову оболонку, який згідно висновку судової-медичної експертизи № 54 від 18.10.2018, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється в умисному заподіянні працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з виконанням цим працівниками службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345 КК України. Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Підозрюваний зареєстрований в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області, проте протягом 2016-2019 років, з певною періодичністю, виїжджає за кордон в Російську Федерацію. Після спроби слідчим ОСОБА_10 , вручити останньому повідомлення про підозру, 04.01.2019 року, ОСОБА_5 виїхав з України до Російської Федерації, що свідчить про навмисне переховування підозрюваного від органів досудового розслідування. 28 січня 2019 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в державний розшук. 20 травня 2019 року, підозрюваного ОСОБА_5 було затримано відповідно до ухвали слідчого судді про затримання та привід останнього. З метою запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні та з метою забезпечення виконання процесуальних рішень підозрюваним ОСОБА_5 , відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України. Старший слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав частково, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, який буде достатнім та забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 в період досудового розслідування. Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно з метою проведення слідчих дій, де потрібна особиста участь підозрюваного. З ризиків вважає, що існує ризик того, що підозрюваний не працевлаштований на території України, неодноразово перетинав Державний кордон з Російською Федерацією, тому зможе безперешкодно залишити територію України. Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання, але розгляд питання застосування запобіжного заходу покладає на розсуд суду. Вважає , що обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є вже більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці під час намагань слідчого вручити йому повідомлення про підозру, покинув місце де слідчий намагався вручити йому повідомлення про підозру та проігнорував дану слідчу дію. А в подальшому покинув територію України. Захисник підозрюваного ОСОБА_6 вважає, що пропозиція прокурора щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою неправомірна. На його думку, запобіжний захід у виді домашнього арешту є менш жорстким запобіжним заходом ніж тримання під вартою, але існує лише один єдиний ризик - це виїзд за кордон, звернув увагу суду на те, що ОСОБА_5 не переховувався від слідства, а виїжджав до Російської Федерації згідно отриманого їм патенту на роботу на певний строк та не мав наміру залишатися для подальшого проживання в Росії. Просив долучити до матеріалів справи копію патенту на роботу на ім`я ОСОБА_5 , відповіді на адвокатські запити з КНП «Н-Сіверська ЦРЛ» від 17.05.2019 року, пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , довідку з місця роботи в «Ф-Транс» на ім`я ОСОБА_5 та довідку-характеристику з Н-Сіверської міської ради на ОСОБА_5 .. Зазначив, що прокурором не доведено п.2, 3 ст.194 КПК України, та на його думку, слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язння із застосуванням п.8 ч. 5 ст.194 КПК України, поклавши на підозрюваного обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон. Також вважає, що жодного доказу, які б підтверджували письмові виклики ОСОБА_5 до органів досудового розслідування в матеріалах провадження немає, осільки жодного разу він письмово не виклакався слідчими та на момент внесення відомостей до ЄРДР за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальне провадження було кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України (яка не передбачає обрання запобіжного заходу), яке в подальшому постановою слідчого було перекваліфіковано 04.12.2018 року на ч.2 ст.345 КПК України, а тому ОСОБА_5 безперешкодно неодноразово перетинав Державний кордон України з Російською Федерацією, про що є довідка з Державної прикордонної служби України в матеріалах справи. Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника та зазначив, що він зобов`язується виконувати всі умови особистого зобов`язання та не порушувати їх у разі обрання саме такого запобіжного заходу судом. Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків: З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень та 04.01.2019 року слідчий ОСОБА_10 намагався вручити останньому повідомлення про підозру та на момент розгляду даного клопотання ОСОБА_5 перебуває в статусі підозрюваного. 08.02.2019 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області було надано дозвіл на затримання вищезазначеної особи з метою його приводу до Новгород-Сіверського районного суду (а.с.70-72). Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України- підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. До ризиків, передбаченим ст. 177 цього Кодексу належать: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі запобіжні заходи ) можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Згідно з частини четвертої статті 194 КПК України -якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Під час розгляду даного клопотання прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 , в зв`язку з чим йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України. Обгрунтовуючи дане клопотання слідчий зазначає про наявність ризику передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, доводячи його тим, що ОСОБА_5 неодноразово перетинав Державний крдон України з Російською Федерацією, залишаючись на території іноземної держави тривалий час, про що свідчать відомості щодо фактів перетину Державного кордону України ОСОБА_5 (а.с.23-24). Наявність даного ризику не заперечується стороною захисту. Слідчий суддя погоджується з наявністю даного ризику виходячи з вищевикладеного. В ході судового розгляду прокурором та слідчим не заперечувалось, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та уникнути зазначеного ризику. Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на особу обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 , на якому наполягла сторона захисту, слідчий суддя вважає, таким що не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 неодружений, не має дітей та не має постійного місця роботи на території України, основним його джерелом доходів є робота за контрактом на території Російської Федерації, тобто він не має міцних соціальних з`язків. Також слідчий суддя враховує поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування даних кримінальних правопорушень, а саме те, що він, будучи обізнаним про розслідування справи, неодноразово залишав територію України, що викликало необхідність оголошення його в розшук та звернення Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області з клопотанням про надання судом дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за необхідне обрати йому більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 20.00 год. по 06.00 год., застосування якого може запобігти настанню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Строк дії даної ухвали необхідно визначити тривалістю у 60 днів. Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання обставини, на підозрюваного ОСОБА_5 необхідно також покласти такі обов`язки: прибувати до слідчих СВ Новгород-Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ; не відлучатися за межі Новгород-Сіверського району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197,345, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати будинок АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. по 06 год.00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додатково такі обов`язки:
1)прибувати до слідчих СВ Новгород-Сіверського відділу поліції
Головного управління Національної поліції в Чернігівській області
ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ;
2)не відлучатися за межі Новгород-Сіверського району Чернігівської
області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого
проживання.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби встановити тривалістю 60 днів до 18 липня 2019 року до 08 год.19 хв.
Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного покласти на працівників Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області.
Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24 травня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1