Справа №591/21/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/378/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Побої і мордування
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 591/21/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2019 року відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хустянка Буринського району Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2019 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в підготовчому судовому засідання потерпіла ОСОБА_9 відмовилася від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження за ч.1 ст.126 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий судовий розгляд матеріалів даного провадженні в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що ухвалюючи рішення від 21.01.2019, суд проігнорував зміни, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №2227-VIII від 06.12.2017, який набрав законної сили 11.01.2019 та не звернув увагу, що, починаючи з 11.01.2019 кримінальні провадження у формі приватного обвинувачення щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством не можуть бути закриті на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення. Вказане, на думку прокурора, свідчить, що суд першої інстанції всупереч положенням ст.5 КПК України постановив процесуальне рішення, посилаючись на норму КПК України, яка втратила чинність на підставі Закону України №2227-VIII від 06.12.2017, що, на його думку, є підставою для скасування ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених серед іншого, ч.1 ст.126 КК України.

Як убачається з наданих матеріалів, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.126 КК України розпочато 06.12.2018.

02.01.2019 кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 направлено до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду по суті.

21.01.2019 від потерпілої ОСОБА_9 під час підготовчого судового засідання надійшла усна заява про відмову від обвинувачення.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Положеннями п.7 ч.1 ст.284 КПК України чинними на час прийняття оскаржуваного рішення встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Дійсно, 11.01.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №2227-VIII від 06.12.2017, яким кримінальні провадження у формі приватного обвинувачення щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством не можуть бути закриті на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом з тим, вказаним Законом Кримінальний кодекс України доповнено ст.126-1 такого змісту: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, редакція якої діє з 11.01.2019.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння; часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Як вбачається з пред`явленого обвинувачення злочин ОСОБА_7 вчинив 01.12.2018, тобто до внесення змін до Кримінального кодексу України, якими встановлений склад злочину, пов`язаного з домашнім насильством (ст.126-1 КК України).

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, кримінальне провадження за якою, виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення п.7 ч.1 ст.284 КПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №2227-VIII від 06.12.2017 підставою для закриття кримінального провадження є відмова, зокрема, потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що, на думку колегії суддів, давало суду законні підстави для прийняття відмови потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , керуючись приписами п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 з приводу того, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення, кримінальні провадження у формі приватного обвинувачення щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством не можуть бути закриті на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, посилаючись при цьому, на п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», яким визначено термін домашнє насильство, на переконання колегії суддів, є недоречними, оскільки нормами ч.1 ст.2 КК України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Стаття 126-1 Домашнє насильство, якою було доповнено Кримінальний кодекс України, набула чинності 11.01.2019, а тому кримінально-правові наслідки діяння, визначені даним законом про кримінальну відповідальність не можуть бути застосовані відносно дій, які були вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 01.12.2018.

Таким чином, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суд м. Суми від 21 січня 2019 року, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.