Справа № 738/1671/19
№ провадження 1-в/738/180/2019
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:

У вересні 2019 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений на даний час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», вважає, що він став на шлях виправлення, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду поданого ним клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог клопотання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він не довів свого виправлення та перевиховання, за ввесь період відбування покарання має 14 стягнень, хоч і погашених, і лише одне заохочення. За час відбування покарання не довів свого перевиховання, на шлях виправлення не став.

Представник спостережної комісії Менської РДА та представник ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» в судове засідання не з`явилися, але відповідно до вимог ст. 539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2015 за ст. 263 ч. 1, ст. 407 ч. 2, ст. 410 ч. 1, ст. 421 ч. 1, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Котовського районного суду Одеської області від 24.03.2014 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. По ухвалі Менського районного суду Чернігівської області від 04.03.2016 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 24.12.2014 по 09.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 25.12.2014. За час відбування покарання в Одеському СІЗО встановлений режим відбування покарання не порушував. До праці не залучався, заохочень не мав.

В Менській ВК-91 відбуває покарання з 07.05.2015. За час відбування покарання в установі характеризується наступним чином: з представниками установи намагається бути ввічливим, часто вступає в суперечки, законні вимоги адміністрації виконує під контролем, за час відбування покарання допускав порушення режиму утримання, за що отримав чотирнадцять дисциплінарних стягнень. З квітня 2017 року перебував на профілактичному обліку засуджених схильних до членоушкодження, 04.09.2019 знятий з даного обліку. Також з вересня 2017 року перебуває на обліку осіб схильних до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання, 02.08.2019 знятий з даного обліку. Від 18.06.2015 згідно поданої письмової заяви виконував обов`язки робітника їдальні установи. До своїх обов`язків ставився добросовісно, поставлені завдання виконував в повному обсязі, за що був заохочений правами начальника відділення. Після отримання заохочення до виконання своїх обов`язків став відноситись посередньо. 01.03.2017 був звільнений з їдальні установи за власним бажанням. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує. З представниками установи намагається бути ввічливим та чемним. На зроблені зауваження реагує належним чином, робить для себе правильні висновки.

Судом також взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 30 від 24 вересня 2019 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, що свідчить про пристосовницьких характер відбування покарання, а також наявність чотирнадцяти, хоч і погашених стягнень і лише одного заохочення за ввесь період відбування покарання, та небажання засудженого працювати, що свідчить про відсутність основних підстав для умовно-дострокового звільнення, таких як сумлінна поведінка і ставлення до праці, тому суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1