Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/7985/19
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_4 на постанову про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів безпеки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 звернулися до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_6 на постанову про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів безпеки. Зазначено, що слідчими слідчого відділу прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001998, у якому ОСОБА_6 намагаються підозрювати у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15.04.2008 №270-VI), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 07.05.2008), ч. 2 ст. 28, ч. ч. 1,2 ст. 197-1, ч. 3 ст.358 (у редакції Закону від 07.05.2008), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16.01.2003 №430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18.05.2010 № 2258-VI), ч. 2 ст. 209 (у редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законами від 18.05.2010 №2258-VI, від 15.11.2011 №4025-VI) КК України. Сторона обвинувачення вважає ОСОБА_6 підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. Захисником ОСОБА_6 є адвокат ОСОБА_4 .

24.01.2018 ОСОБА_6 подав до Генеральної прокуратури України заяву від 23.01.2018 про застосування до нього заходів безпеки, передбачених КПК України та Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», яку зареєстровано за №10.

02.09.2019 прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 прийняв вже в четверте процесуальне рішення у формі постанови про відмову у задоволенні заяви від 23.01.2018 про застосування заходів безпеки, незважаючи на ухвали слідчих суддів про скасування попередніх постанов та зобов?язання прокурора повторно розглянути заяву ОСОБА_6 .

Зазначено, що прокурор вкотре не провів належної перевірки доводів заяви ОСОБА_6 та його пояснення, натомість прийняв невмотивоване та необгрнутоване процесуальне рішення. Постанова від 02.09.2019 не містить жодних даних про проведення прокурором перевірки доводів про наявність реальних загроз його життю і здоров`ю, що викладені у заяві від 23.01.2018. Також, постанова не містить відомостей про перевірку доводів, викладених у письмових поясненнях ОСОБА_6 , які були надані до Генеральної прокуратури України 27.03.2018 на вимогу прокурора ОСОБА_3 та вкотре не надано їм оцінки. Постанова містить лише переписані пояснення ОСОБА_6 . При цьому, будь-яких мотивів та обгрунтувань щодо неналежності того чи іншого доводу заявника щодо застосування до нього заходів безпеки, прокурором не наведено. Наведені прокурором мотиви відмови у застосуванні заходів безпеки, особи, вважають такими, що суперечать як заяві ОСОБА_6 , так і матеріалам, наявним у прокурора. Зазначено, що постанова прокурора містить недостовірні відомості, а саме, про те, що ОСОБА_6 перебуває у розшуку та на даний час переховується від органу досудового розслідування. Між тим, 30.08.2019 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_7 припинив розшук ОСОБА_6 у вище вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_6 не перебуває у АРК, оскільки брав участь в судових засіданнях безпосередньо та 29.08.2019 склав присягу перед Верховною Радою України і набув статусу народного депутата України.

Вважають неналежною підставою для відмови у задоволенні заяви від 23.01.2018 на ч.4 ст.28 ЗУ «Про статус нароного депутата України», оскільки заява подана учасником кримінального провадження, відповідно до ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у крмінальному судочинстві» та в порядку, встановленому цим законом, за наявності реальних загроз його життю та здоров`ю, про які детально описано в його поясненнях та додатках, доданих до них. Вважає, що постанова від 02.09.2019 прийнята формально і не грунтується на наявних матеріалах.

Щодо підстав для поновлення пропущеного з поважної причини строку, то зазначено, що сторона захисту дізналась про винесення постанови від 02.09.2019, отримавши листа 05.09.2019.

12.09.2019 ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_4 подали скаргу на вказану постанову до Вищого антикорупційного суду для розгляду слідчим суддею цього суду.

01.10.2019 отримали ухвалу слідчого судді від 23.09.2019 про повернення скарги, оскільки вона не підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом (відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР до 22.09.2019 і досудове розслідування в ньому здійснюють слідчі СВ прокуратури Черкаської області, а не детективи НАБУ; скарга може бути подана за місцем знаходження органу, що здійснює досудове розслідування до Придніпровського районного суду м. Черкаси).

Таким чином, просять, - поновити пропущений з поважної причини строк на оскарження постанови від 02.09.2019 та скасувати вказану постанову.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 повністю підтримали доводи скарги та просили її задовольнити.

В засідання ОСОБА_6 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 поклався на розсуд суду щодо вирішення питання про поновлення строку на оскарження постанови. Щодо сутів скарги, то зазначив, що ним була проведена перевірка доводів заяви від 23.01.2018 в повному обсязі і прийнято рішення від 02.09.2019. В попередніх ухвалах слідчих суддів, якими скасовані його попередні постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 23.01.2018, не вказано, які дії повинен здійснити прокурор. На час винесення вказаної постанови, прокурору не було відомо про скасування постанови про розшук ОСОБА_6 . Вважає, що норми ст. 220 КПК не поширюються на розгляд заяви від 23.01.2018. Кримінальне провадження на даний час зупинене. Вважає, що, якщо слідчий суддя дійде до висновку про необхідність застосування заходів безпеки щодо ОСОБА_6 , то він вправі зобов`язати прокурора застосувати відповідні заходи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення за таких підстав:

відповідно до п.6 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом. Враховуючи норми ст. 22 Закону України «Про забезпечення осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», на думку слідчого судді, постанова прокурора про відмову у застосуванні заходів безпеки підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Встановлено, що сторона захисту дізналась про винесення постанови від 02.09.2019, отримавши рекомендованим поштовим відправленням листа прокурора ОСОБА_3 05.09.2019.

12.09.2019 ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_4 подали скаргу на вказану постанову до Вищого антикорупційного суду для розгляду слідчим суддею цього суду.

01.10.2019 отримали ухвалу слідчого судді від 23.09.2019 про повернення скарги, оскільки вона не підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом (відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР до 22.09.2019 і досудове розслідування в ньому здійснюють слідчі СВ прокуратури Черкаської області, а не детективи НАБУ; скарга може бути подана за місцем знаходження органу, що здійснює досудове розслідування до Придніпровського районного суду м. Черкаси).

Скарга надійшла до суду 04.10.2019, але була направлена поштовим відправленням 02.10.2019, про що свідчить штамп на конверті Укрпошти.

Таким чином, на думку слідчого судді, строки звернення до суду із скаргою в порядку ст.ст.303-304 КПК України порушені з поважних причин, а тому вони підлягають поновленню.

Крім того, встановлено, що слідчими СВ прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001998 від 25 вересня 2015 року за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.197-1, ч. 5, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, у якому ОСОБА_6 має процесуальний статус підозрюваного. Про дані обставини свідчить витяг з ЄРДР від 14.10.2019.

24 січня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою від 23.01.2018, в якій просив забезпечити застосування до нього заходів безпеки, передбачених КПК України та Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Ухвалою слідчого судді від 25.10.2018 скасовано постанову прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 26.01.2018 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 23.01.2018 про застосування до нього заходів безпеки та прокурора зобов`язано повторно розглянути цю заяву.

22.01.2019 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси скасована постанова прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 13.12.2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 23.01.2018. Прокурор ОСОБА_3 звертався із заявою про роз?яснення ухвали від 22.01.2019, на підставі якої 15.03.2019 слідчим суддею винесено ухвалу про роз?яснення ухвали від 22.01.2019. 06.06.2019 Апеляційним судом Черкаської області залишено в силі ухвалу слідчого судді від 15.03.2019 про роз?яснення ухвали від 22.01.2019, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 - без задоволення.

Ухвалою слідчого судді від 08.08.2019 скасовано постанову прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 11.07.2019 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 23.01.2018 про застосування до нього заходів безпеки та прокурора зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про застосування заходів безпеки.

02.09.2019 прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про застосування до нього заходів безпеки від 23.01.2018.

Оскаржувана постанова мотивована тим, на даний час у слідства відсутні дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну ОСОБА_6 та ним не наведено жодних доводів та не надано підтверджуючих документів, які б містили відомості щодо наявності вказаних обставин, а також на нього поширюються гарантії, передбачені ч.4 ст. 28 Закону України «Про статус народного депутата України».

Підстави та умови застосування заходів безпеки регламентовані Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Стаття друга цього Закону визначає перелік осіб, які мають право на забезпечення безпеки.

Відповідно до ч.1 ст. 20 цього Закону, - підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а)заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б)звернення керівника відповідного державного органу; в)отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

Так, ОСОБА_6 подана 24.01.2018 заява, датована 23.01.2018 про застосування заходів безпеки. Крім того, ним 27 березня 2018 року подано до Генеральної прокуратури України письмові пояснення в порядку ст. 6 вказаного вище Закону та з приводу заяви від 23.01.2018, а також додано відповідні матеріали, які, як на його думку, підтверджують наявність правових підстав для застосування заходів безпеки.

Порядок прийняття рішення про застосування і скасування заходів безпеки передбачено статтею 22 Закону. Так, заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Порядок здійснення заходів безпеки визначається цим Законом, іншими актами законодавства України. Орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами. У разі наявності в заяві (повідомленні) про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, відомостей про кримінальне правопорушення слідчий, прокурор у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, починає досудове розслідування, а орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий суддя, суд направляє заяву (повідомлення) відповідному органу досудового розслідування для початку досудового розслідування. Про прийняте рішення терміново в письмовій формі повідомляється заявник.

Відповідно до статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2)мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Дійсно, знайшли своє підтвердження доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що постанова від 02.09.2019 містить посилання на те, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, незважаючи на те, що постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 від 30.08.2019 розшук підозрюваного ОСОБА_6 припинено. Отже, прокурору слід встановити дійсні обставини, зазначити про них у постанові із посиланням на відповідні процесуальні рішення.

Слідчий суддя не може погодитись із доводами прокурора, що викладені у постанові від 02.09.2019, про те, що ОСОБА_6 не надав підтверджуючих документів, які б містили відомості про наявність обставин реальної загрози його життю, здоров?ю, житлу і майну, оскільки чинне законодавство не покладає на особу, яка звернулася із відповідною заявою, обов?язку надавати відповідні підтвердження чи докази. Оскільки заява від 23.01.2018 була подана до органів прокуратури 24.01.2018, то відповідно прокурор повинен був в межах наданих йому повноважень перевірити доводи, викладені у заяві, а в подальшому і в поясненнях ОСОБА_6 . Крім того, слід зазначити, що повноваження прокурора передбачені Конституцією України, КПК України, зокрема статтею 36 цього Кодексу, Законом України «Про прокуратуру» тощо.

На думку слідчого судді, постанова не містить переліку тих процесуальних дій, які вправі та/або повинен вчинити і вчинив прокурор та рішень, які були прийняті під час здійснення ним перевірки заяви ОСОБА_6 від 23.01.2018, не наведені результати таких перевірочних дій/рішень, не наведено аналіз встановленим фактам та доказам, які б підтверджували доводи ОСОБА_6 , або спростовували їх.

В даному випадку, підстав у слідчого судді зобов`язувати прокурора вжити певних заходів безпеки щодо ОСОБА_6 , про зазначив в судовому засіданні прокурор, - не має, оскільки фактично перевірка доводів ОСОБА_6 , що викладені у заяві від 23.01.2018 та у його поясненнях, не проведена. Крім того, за даними витягу з ЄРДР від 14.10.2019 статус ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001998 від 25 вересня 2015 - підозрюваний. Сторона захисту із посиланням на ряд судових рішень, зазначає, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлення про підозру, зокрема, й на час розгляду даної скарги у встановленому порядку не вручено, хоча воно і підписане 12.10.2017 заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 , а тому він не є підозрюваним; 29.08.2019 ОСОБА_6 набув статусу народного депутата України.

Отже, не перевіривши доводи захисника щодо статусу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (статус підозрюваного оспорюється стороною захисту), прокурором суттєво допущена неповнота з?ясування обставин справи, що позбавляє слідчого суддю можливості (без визначення статусу особи відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») зобов?язувати прокурора застосувати заходи безпеки або відмовити у задоволенні таких заходів.

Також, прокурором не враховано, що на даний час ОСОБА_6 набув статусу народного депутата України і, відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України» та КПК України передбачена спеціальна процедура вручення повідомлення про підозру такій особі.

Таким чином, з?ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, слідчий суддя вважає, що постанова від 02.09.2019 не є мотивованою та обґрунтованою, а тому підлягає до скасування. Крім того, необхідно зобов?язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво за кримінальним провадженням №0001998 від 25.09.2015, розглянути заяву ОСОБА_6 від 23.01.2018, прийняти законне, мотивоване та обґрунтоване рішення, про яке повідомити заявника.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 ч.2 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Поновити строки оскарження постанови від 02.09.2019 як такі, що пропущені з поважних причин.

Скасувати постанову прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 02.09.2019 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 23.01.2018 щодо застосування заходів безпеки, що винесена у кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015.

Зобов?язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво за кримінальним провадженням № 0001998 від 25.09.2015 розглянути заяву ОСОБА_6 від 23.01.2018р. про застосування заходів безпеки, враховуючи висновки, викладені в мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1