Дата документу 01.10.2019
Справа № 334/6701/19
Провадження № 1-кс/334/3642/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001936 від 05.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженця м. Запоріжжя, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.12.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

20.12.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2011 року (ч. 2 ст. 309 КК України) та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 28.07.2014 року згідно ЗУ «Про амністію»

11.04.2017 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки

встановив:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся старший слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Клопотання обґрунтовано тим, що 04 червня 2019 року, приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 230, який розташований по проспекту Соборному в м. Запоріжжі, з метою обману обронив пакет за паперами, чим звернув увагу потерпілої ОСОБА_7 , 1943 р.н., яка в свою чергу, побачивши це, як добропорядна людина покликала останнього та повідомила йому, що той загубив пакет з паперами.

Далі, ОСОБА_5 , підняв пакет та висловив бажання віддячити ОСОБА_7 , оскільки там знаходилась велика сума грошей, при цьому попрохав ОСОБА_7 , розміняти 500 гривень на інші дрібні купюри. Далі, ОСОБА_7 , погодилася на дані умови й не підозрюючи злочинні наміри ОСОБА_5 , передала останньому грошові кошти у розмірі 500 гривень ( 5 купюр по 100 гривень) при цьому, ОСОБА_5 , передав в свою чергу потерпілій сувенірну купюру номіналом «500 гривень» де був запис «це не гроші»

Після чого, ОСОБА_5 , заволодівши майном, втік з місця вчиненого кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Старшим слідчим СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001988 від 09 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України

08 червня 2019 року, з 13 до 14 години, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою обману та незаконного збагачення, підійшов до гр. ОСОБА_8 , 1958 р.н., та під приводом «повернути борг її синові ОСОБА_9 », спитав її, чи може вона надати йому решту з грошової купюри номіналом 500 гривень, при цьому пообіцявши повернути борг у розмірі 100 гривень. В свою чергу, як добропорядна людина ОСОБА_8 , погодилась на дану пропозицію ОСОБА_5 , та віддала йому гаманець, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 1400 гривень, та попрохала ОСОБА_5 , взяти 400 гривень, в обмін на грошову купюри номіналом 500 гривень. Після чого ОСОБА_5 з корисливих мотивів, знаючи достовірно що ніяких справжніх грошей він не поверне ОСОБА_8 , скориставшись її добропорядністю обміняв справжні купюри загальною сумою 1400 гривень, на сувенірні «500 гривень» на яких був напис «це не гроші» у кількості 3 штук, які ОСОБА_5 , віддав останній

Після чого, ОСОБА_5 , заволодівши справжніми грошовими коштами, втік з місця вчиненого кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 1400 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, який кваліфікується як: заволодіння чужим майном, шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

Старшим слідчим СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002131 від 22 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України

21 червня 2019 року, приблизно о 13.30 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , з метою обману та незаконного збагачення, підійшов до гр. ОСОБА_10 , 1938 р.н., яка є людиною похилого віку, та спитав її, чи може вона обміняти грошові купюри номіналом «500 гривень» на інші купюри меншим номіналом, при цьому пообіцявши за це винагороду 100 гривень. В свою чергу, як добропорядна людина ОСОБА_10 , погодилась допомогти ОСОБА_5 , та віддала йому грошові купюри номіналом 200 гривень у кількості 10 штук, в обмін на грошові купюри номіналом « 500 гривень» на яких був напис «це не гроші» у кількості 5 штук, які ОСОБА_5 , віддав останній

Після чого, ОСОБА_5 , заволодівши справжніми грошовими коштами, втік з місця вчиненого кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, який кваліфікується як: заволодіння чужим майном, шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

Старшим слідчим СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002364 від 09 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України;

30травня 2019 року, приблизно о 11.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 3, який розташований по вул. Щаслива у бік провулку Явірного в м. Запоріжжі, з метою обману обронив гаманець, чим звернув увагу потерпілого ОСОБА_11 , 1949 р.н., який в свою чергу, побачивши це, як добропорядна людина покликав останнього та повідомив йому, що той загубив вказаний гаманець.

Далі, ОСОБА_5 , підняв гаманець, висловив бажання віддячити йому, та дати йому 50 гривень, в обмін на 500 гривень «за винагороду», переконуючи у вигідності таких умов. Після чого, ОСОБА_11 , погодився на дані умови й не підозрюючи злочинні наміри ОСОБА_5 , почав шукати решту з 500 гривень, та передав останньому грошові кошти у розмірі 450 гривень ( 2 купюри по 200 гривень та дріб`язок) при цьому, ОСОБА_5 , передав в свою чергу потерпілому сувенірну купюру «500 гривень», яку ОСОБА_11 , прийняв як за справжню купюру.

Після чого, ОСОБА_5 , заволодівши майном, втік з місця вчиненого кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на суму 450 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, який кваліфікується як: заволодіння чужим майном, шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

Старшим слідчим СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002412 від 12 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України;

30 травня 2019 року, з 13 до 14 години, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку № 28, який розташований по вул. Дудикіна в м. Запоріжжі, з метою обману та незаконного збагачення, підійшов до гр. ОСОБА_12 , 1939 р.н., та під приводом «повернути борг його онуку» спитав її, чи може він надати йому решту з грошової купюри номіналом 500 гривень, при цьому пообіцявши повернути борг у розмірі 100 гривень. В свою чергу, як добропорядна людина ОСОБА_12 , погодився на дану пропозицію ОСОБА_5 , та не підозрюючи злочинних намірів останнього, віддав ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 200 гривень двома купюрами по 100 гривень кожна в обмін на грошову купюри номіналом 500 гривень, на яких був напис «це не гроші».

Після чого, ОСОБА_5 , заволодівши справжніми грошовими коштами, втік з місця вчиненого кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 200 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, який кваліфікується як: заволодіння чужим майном, шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

01.08.2019 року вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0001936.

14.08.2019 року вказане кримінальне провадження було зупинене, а підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, наступні: показаннями потерпілих, протокол огляду предмету, речові доказами, а також інші слідчими діями.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, існує ризик, згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 1989 р.н., може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання. Також підозрюваний ОСОБА_5 1989 р.н., може перешкоджати виконанню процесуальних рішень, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , за місцем мешкання не проживає, до суду та слідчого за викликом не з`являється, з метою уникнення покарання за скоєні злочини, залишив місце мешкання, у зв`язку з чим, був оголошений у розшук. На підставі п.5 ч.1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 1989 р.н., може продовжити свою злочинну діяльність (під час розслідування кримінального провадження було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 1989 р.н., має схильність вчиняти корисливі злочини). Далі, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 1989 р.н., може вчинити нове правопорушення, у зв`язку із тим, що він ніде не працює та не має постійного джерела доходів й може знову вчинити корисливий злочин з метою здобуття засобів для існування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 1989 р.н., вчинив новий злочин перебуваючи на іспитовому терміні.

Слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, або домашній арешт не можливо, оскільки тяжкість кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_5 , а також особистість підозрюваного, який не має постійного джерела прибутків, не може запобігти ризикам, передбачені ст..177 КПК України, тому вважається необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 оскільки підозрюваний має реальну можливість сховатися від слідства або суду, чинити тиск на потерпілихо або свідків та вчинити новий злочин.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 просив суд не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, оскільки він не має наміру на ухилення від слідства або суду та чинити тиск на потерпілих або свідків. Він запевнив суд, що кожен раз буде з`являтися за викликом та не має наміру вчиняти новий злочин.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 пояснила, що слідчим та прокурором не доведені підстави для застосування виняткового запобіжного заходу.

Проте, розуміючи, що для повного та всебічного розгляду справи необхідно провести ряд слідчих дій, тому доцільним буде обирати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що відомості про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину з кваліфікацією за ч.2 ст. 190 України внесені до ЄРДР 05.06.2019 року за №00001936.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. ст.184,192 КПК України, погоджене з прокурором.

14.08.2019 року вказане кримінальне провадження було зупинене, а підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Таким чином, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може переховуватися від суду, а звідси існує ризик ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених злочинів, особу та репутацію підозрюваного, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити.

Суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тому суд не приймав до уваги доводи та пояснення захисника та підозрюваного.

Також, з урахуванням норм ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального провадження вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 150 000 гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 30 вересня 2019 року ( часу затримання) до 28 листопада 2019 року.

Для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 000 гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок на депозитний рахунок: № 1205, Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі № 1-кс/334/3642/19, ЄУН 334/6701/19.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 листопада 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ГУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ГУ «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1