ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 647/1284/17
Номер провадження : 11-кп/819/1008/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року листопада місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі: Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000161, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 15 березня 2019 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не працює, не одружений, не є депутатом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався 17.03.2015 року Каховським місцевим судом Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком два роки; визнано винним та засуджено за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Каховського місцевого суду Херсонської області від 17.03.2015 року, яким було засуджено ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання з 13.01.2019 року. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_7 , 08 лютого 2017 року близько о 23:30 години, знаходячись по вулиці Леніна біля будинку № 46, розташованого в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно зробив підніжку ОСОБА_8 , від якої останній впав на землю обличчям догори, після чого, в той час коли ОСОБА_8 лежав на землі, наніс йому не менше трьох ударів ногами в область голови, потім коли ОСОБА_8 перевернувся на живіт, наніс йому не менше десяти ударів правою та лівою ногою по тулубу в область ребр та грудної клітини, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної клітки, перелом двох ребр, ускладнені розвитком пневмотораксу, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію короткочасного розладу здоров`я, кровопідтіків і садн обличчя, крововиливи в м`які тканини обличчя, садна лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з призначеним покаранням. Вказує що суд безпідставно врахував попередній вирок де він був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. Просить переглянути вирок.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.122 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються. Тому суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого.
Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 раніше засуджувався 17.03.2015 року Каховським місцевим судом Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком два роки та ухвалою Бериславського районного суду від 290.09.2017 року у задоволенні подання інспектора Бериславського РВ уповноваженого з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, за вказаним вище вироком, з зв`язку із закінченням іспитового строку відмовлено

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ряд обставин, а саме: ступінь тяжкості скоєного злочину, посередню характеристику обвинуваченого з місця проживання, до обставин, які пом`якшують покарання суд відніс щире каяття, до обставин, які обтяжують покарання відніс рецидив злочинів, та вважав, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він вчинив злочин в період іспитового строку, і відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України.
Взявши до уваги усі зазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин та дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 лише в умовах обмеження волі, призначивши йому покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України.
На думку колегії суддів, саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є несправедливим через його суворість, не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були б підставами для скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, лише якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно вироку ОСОБА_7 вчинив злочин 08 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року і щодо нього застосовувано заходи попереднього ув`язнення 13.01.2019 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін. Застосувати вимоги ч.2 ст.404 КПК України та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.01.2019 року по 12 листопада 2019 року, час вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2