Справа № 461/4554/19
Провадження № 1-кс/461/5651/19
УХВАЛА

27.06.2019 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна,

встановив:

слідчим відділом Галицького ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002687 від 21.06.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Слідчий СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 21.06.2019 року майно під час огляду місця події.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України. Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена особа під час обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику, випливає зі змісту ч.3 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, в порушення ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого 21.06.2019 року майна погоджено прокурором лише 24.06.2019 року, а поштовою кореспонденцією надійшло до суду 27.06.2019 року, тобто подано пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Водночас, статтею 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку вправі визнати їх поважними та поновити їх своєю ухвалою, розглянувши клопотання про арешт майна по суті.
Нормою ч.3 ст.172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

При цьому, вважаю за необхідне встановити роз`яснити слідчому/прокурору строк для усунення недоліків 72 години з моменту отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст. 172 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002687 від 21.06.2019 року - повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1