Справа № 605/455/18
ВИРОК
Іменем України
"26" вересня 2019 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/455/18 про обвинувачення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України за контрактом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :

24 червня 2018 року у період часу з 03 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням та судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи поблизу житлового господарства ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 та маючи на меті здійснити поїздку до своїх знайомих в с. Семиківці Теребовлянського району Тернопільської області, у зв`язку з відсутністю власного транспорту, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_5 володіє на праві користування автомобілем марки Opel Ascona, державний номерний знак НОМЕР_1 , пішов у напрямку вказаного господарства, при цьому у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння легковим автомобілем, яким користується потерпілий.

Підійшовши до господарства потерпілого, ворота якого були відчинені, обвинувачений побачив на подвір`ї вищезазначений автомобіль, вікно дверцят якого було привідчинене.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 просунув крізь отвір вікна руку всередину салону автомобіля, при цьому відчинивши пасажирські двері, які не були закриті на замок, сів в салон даного автомобіля.

Надалі обвинувачений не маючи дозволу на право керування вказаним транспортним засобом та всупереч волі власника, не запускаючи двигун, щоб його дії не були помічені стороніми особами, відкотив автомобіль із вказаного господарства на декілька метрів, після цього з допомогою ключа, який знаходився в салоні автомобіля, запустив двигун даного автомобіля та не маючи ні дійсного, ні уявного права на вказаний транспортний засіб, умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно заволодів ним, а саме: почав рухатися вказаним автомобілем з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння, маючи таким чином реальну можливість користуватися викраденим, тобто керувати зазначеним транспортним засобом (здійснювати рух на ньому) та поїхав в напрямку виїзду з м. Підгайці Тернопільської області в сторону с. Семиківці Теребовлянського району Тернопільської області.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 24 червня 2018 року близько 03 год. 00 хв. він будучи в м. Підгайці, вирішив поїхати до свого знайомого в с. Семиківці Теребовлянського району. Так як у нього немає автомобіля, то він пішов до господарства потерпілого ОСОБА_5 , знаючи де останній проживає і що у нього є автомобіль. Підійшовши до автомобіля, який був припаркований на подвір`ї господарства потерпілого, він через відчинене пасажирське вікно відкрив двері автомобіля і з допомогою ключа, який знаходився в салоні автомобіля з буксира запустив його двигун, поїхавши в напрямку с. Семиківці Теребовлянського району. Проїхавши приблизно 25 км., даний автомобіль заглох в районі сіл Соснів або Раківці, при цьому він заснув в автомобілі, а вже зранку його розбудили працівники поліції. Просить його суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 25 червня 2018 року його теща, яка проживає за тією ж адресою, що й він, але в іншому житловому будинку, а саме: в АДРЕСА_2 , прийшла і запитала де його автомобіль. Він виглянув і побачив, що його автомобіля марки Opel Ascona на подвір`ї немає. Він відразу подумав, що автомобіль взяв обвинувачений та поїхав до останнього додому, що в с. Білокриниця Підгаєцького району, проте його там не було. Після цього він повідомив в поліцію про викрадення автомобіля. Він раніше працював водієм автобуса, а тому заїхавши на автостанцію, що в м. Підгайці, попросив знайомих водіїв автобусів, щоб ті як будуть їхати і побачать його автомобіль, повідомили про це йому. Коли він вже з працівником поліції мали їхати і десь шукати його автомобіль, то до нього подзвонив один із водіїв автобуса і повідомив, що його автомобіль стоїть між селами Раківці та Соснів. Його автомобіль можна було завести будь-яким ключем, так як у ньому був розбитий замок запалювання, а тому ОСОБА_3 запустив двигун його автомобіля з допомогою ключа від дачного будинку, який знаходився в салоні машини. В ту ніч вікно у його автомобілі було повністю не закрите. Він з обвинуваченим у добрих стосунках і раніше навчав останнього їзди саме на тому автомобілі. Автомобіль йому було повернуто у справному стані. Просить суворо не карати обвинуваченого, оскільки той розкаявся і попросив у нього вибачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними під час досудового розслідування доказами, що її підтверджують та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд прийшов до переконання, про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, дії якого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, тобто, незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, його особу, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, те що він вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаюється у вчиненому, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, беручи до уваги висновок начальника Підгаєцького РС філії Державної установи Центр пробації в Тернопільській області викладений у досудовій доповіді, з якого слідує, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, думку потерпілого стосовно міри покарання, відсутність обтяжуючих обставин, а тому вважає, що йому слід призначити покарання у виді штрафу.
Речові докази, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та автомобіль марки Opel Ascona державний номерний знак НОМЕР_1 , які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_2 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 289 КК України штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Речові докази, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та автомобіль марки Opel Ascona державний номерний знак НОМЕР_1 , які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_2 .
Стягнути на користь держави із обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів по проведенню:
- судової автотоварознавчої експертизи від 27 липня 2018 року №4-129/18 в сумі 858 грн.
- судової дактилоскопічної експертизи від 24 липня 2018 року №1.4-618/18 в сумі 715 грн.
Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1