Справа № 559/2399/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000797 по обвинуваченні

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого

- за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 липня 2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75,76 КК України, на один рік

- за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2019 року за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі -

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого
ч.1 ст.126 КК України

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого

- за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 липня 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку, відповідно до ст.ст 75, 76 КК України, на один рік

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого
ч.1 ст.122 КК України

з участю сторін кримінального провадження.,

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Судовим слідством встановлено, що 24 липня 2016 року, близько 17 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового будинку, що в АДРЕСА_3 , на грунті неприязних відносин до ОСОБА_7 , вирішили умисно спричинити останньому тілесні ушкодження та завдати фізичного болю шляхом нанесення ударів у різні частини тіла.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на спричинення тілесних ушкоджень та фізичного болю ОСОБА_7 , 24 липня 2016 року, близько 17 години, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_7 , який в той час знаходився на сходинковій клітинці зазначеного будинку та умисно задав один удар ногою по правій нозі останнього, внаслідок чого він втратив рівновагу та впав зі східців на землю.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підняли Гімеля та посадили на сходинкову клітку, що веде до будинку АДРЕСА_3 , та, в подальшому, ОСОБА_3 , умисно наніс потерпілому не менше восьми ударів кулаками в область його лівої та правої нирки, в пахову ділянку, в область правої щоки та в область живота.

Після цього ОСОБА_4 , металевою трубою умисно наніс ОСОБА_7 два тичкових удари в праву сторону грудної клітки і один тичковий удар в область лівої частини живота ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність наніс ОСОБА_7 два удари кулаком лівої руки в область лівої сторони його грудної клітки ззаду, а також, один удар в область правої частини голови потерпілого.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, металевим шомполом умисно наніс один удар в область спини ОСОБА_7 .

В результаті отриманих ударів, завданих ОСОБА_4 згідно висновку, судово-медичної експертизи №152 від 08 серпня 2016 року, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 6, 9, 10 ребер справа, закритого перелому внутрішньої кісточки та заднього краю великогомілкової кістки в правому гомілково-ступеневому суглобі, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

В результаті отриманих ударів завданих ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не отримав, однак, вказані насильницькі дії, які виразились у нанесені ударів та побоїв, завдали ОСОБА_7 фізичного болю.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вину у у вчиненому злочині визнали повністю, відмовилися надавати покази, пояснили, що всі обставини справи, викладені в обвинувальному акті та дані ними на досудовому слідстві відповідають дійсності. Фактичні обставини викладені в обвинувальному акті підтверджують у повному обсязі. Щиро розкаюються у вчиненному, просять суворо не карати.

Окрім повного визнання вини у інкримінованому злочинні, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та їх дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він тривалий час перебуває у неприязних відносинах, так як останні постійно обзивають його нецензурними словами та всіляко ображають. По факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілий дав покази про те, що 24 липня 2017 року він перебував на подвір`ї власного будинку у справах. Бачив, що обвинувачені знаходилися неподалік будинку, де він проживає. Коли повертався до своєї квартири та зайшов у під`їзд будинку, побачив, що за ним іде ОСОБА_8 . Через деякий час він відчув удар по нозі, від чого впав по сходах на землю та, коли хотів піднятися, не зміг так як в нозі відчув різку біль. Конкретно не може стверджувати, що саме ОСОБА_8 завдав йому удар. В подальшому, коли він знаходився на сходах, ОСОБА_8 наніс йому три удари металевою трубою, а шомполом один раз вдарив його по спині. Обвинувачений ОСОБА_9 бив його кулаком по тілу. Просить задовільнити його позовні вимоги.

За клопотанням сторони державного обвинувачення з урахуванням встановлених обставин у судовому засіданні вчиненого злочину, позиції обвинувачених, які не оспорюють, повністю їх визнали, судом прийнято рішення про недоцільне дослідження усіх доказів, які ніким не оспорюються згідно ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Встановивши дійсні обставини справи вході судового слідства, суд дійшов до переконливого висновку що злочин мав місце та скоїли його обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.126 КК України - як умисне завдання удару, побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які передбачені ст.67 КК України, є в чинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

Окрім цього суд бере до уваги що в відповідності до ч.3 ст. 49 КК України строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не закінчився у зв`язку з вчиненням останнім злочину середньої тяжкості.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченим суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винних, пом`якшуючі покарання обставини, позицію державного обвинувача та потерпілого, суд вважає, що їх перевиховання можливо без ізоляції від суспільства.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задоволити.

Цивільний позов прокурора Дубенської місцевої прокуратури в інтересах комунального закладу «Дубенська центральна района лікарня» підлягає до заловолення у повному обсязі.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2019 року відносно ОСОБА_10 щодо засудження за ч.2 ст. 309 КК України - виконувати самостійно.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 липня 2019 року та остаточно рахувати призначене покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строк, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 5778 гривень 04 копійки.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну (немайнову) шкоду, завдану злочином у розмірі 10 (десять) тисяч гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального закладу «Дубенська центральна района лікарня» ( р/р 1116, код 37624798, Банк УДККС в Рівненській області, МФО 833017) кошти за перебування потерпілого ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні у розмірі 2452 гривні 30 копійок.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: