УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2019 Справа №607/20774/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000101 від 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК Українипро накладення арешту на майно, а саме на на господарські вили та сокиру, які були виявлені та вилучені під час обшуку домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
У судове засідання слідчий СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не з`явилися з невідомих причин, хоча про день та час розгляду клопотання були повідомлені, однак відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Органом досудового розслідування встановлено, що 28.08.2018 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , 1949 року народження, житель АДРЕСА_1 погрожував вбивством ОСОБА_6 , у зв`язку із цим ОСОБА_6 мав підстави побоюватися здійснення цих погроз.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 18.02.2019 року ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 , який по місцю свого проживання зберігає господарські вили та сокиру, якими погрожував вбивством ОСОБА_6
30 серпня 2019 року з метою відшукування та вилучення знарядь, а саме господарських вил та сокири, якими ОСОБА_5 погрожував вбивством ОСОБА_6 - слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 надано дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку та в підсобних та підвальних приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 та в якому проживає ОСОБА_5 .

30 серпня 2019 року було проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено господарські вили та сокиру, якими ОСОБА_5 погрожував вбивством ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Як вбачається з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що речі, вказані у клопотанні, відповідають вимогам ст.98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості а тому приходжу до переконання, що клопотання старшого слідчого підлягає до задоволення.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на господарські вили та сокиру, які були виявлені та вилучені під час обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1