Справа № 202/4502/19
Провадження № 1-кс/202/7390/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000539 від 08.07.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000539 від 08.07.2019 року.
З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000539 від 08.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2019 року звернулась із заявою ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, протягом 2019 року шахрайським шляхом за допомогою державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради ОСОБА_6 заволоділи об`єктами нерухомості, які розташовані на території Дніпропетровської області, тим самим спричинили майнову шкоду власникам майна у великих розмірах.
Допитана як потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що являється власницею наступних об`єктів нерухомого майна: нежитлове приміщення магазину непродовольчої групи товарів після реконструкції квартири, вбудоване в перший поверх житлового будинку, загальною площею 63,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення вбудоване в 1 поверх 5-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 60,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення, вбудоване в 1 поверх 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 49,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення загальною площею 76,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер нерухомого майна 7); нежитлове приміщення вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, загальною площею 49,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Південний, буд. 26, прим. 14 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); вбудоване нежитлове приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 88,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Центральна, буд. 46/1,2 (реєстраційний номер нерухомого майна 1); нежитлове приміщення, будинок пивного бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 35,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, м. Зеленодольськ, пров. Молодіжний, буд. 11-А (реєстраційний номер нерухомого майна 3).
З травня 2013 року вказані об`єкти нерухомості перебували в іпотеці у ПАТ «БАНК КАМБІО» () на підставі наступних договорів іпотеки: договір іпотеки №15/05-2013-3 від 11.05.2013 року, зареєстрований за №892, договір іпотеки №15/05-2013-4 від 08.05.2013 року, зареєстрований за №868, договір іпотеки №15/05-2013-6 від 07.05.2013 року, зареєстрований за №842, договір іпотеки №15/05-2013-8 від 08.05.2013 року, зареєстрований за №863, договір іпотеки №15/05-2013-11 від 11.05.2013 року, зареєстрований за №853, договір іпотеки №15/05-2013-5 від 07.05.2013 року, зареєстрований за №832, договір іпотеки №15/05-2013-9 від 11.05.2013 pоку, зареєстрований за №897, посвідчені приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
До кінця вересня 2013 року ОСОБА_5 володіла ще двома об`єктами нерухомості, а саме: нежитлове приміщення вбудоване в підвальний та перший поверхи 9 поверхового житлового будинку загальною площею 244,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення вбудоване в підвал 9 поверхового житлового будинку загальною площею 106,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер нерухомого майна 0).
Вказані два об`єкти нерухомості також перебували в іпотеці у ПАТ «Банк Камбіо» на підставі договорів іпотеки, посвідчених приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , які 20.09.2013 року були розірвані, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після того власниками даних двох об`єктів нерухомості стали на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
До вересня 2014 року всі вказані договори іпотеки було припинено та/або розірвано, про що було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим права ПАТ «БАНК КАМБІО» як іпотекодержателя на вказані об`єкти нерухомості було припинено.
Відповідно до постанови правління НБУ № 144 від 27.02.2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 46 від 02.03.2015 року про початок з 02.03.2015 року процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо». Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 900 від 29.03.2018 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку призначено ОСОБА_10 .
В подальшому в лютому 2019 року державним реєстратором КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 на підставі наказу № 109 від 18.07.2018 року, виданого уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_10 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості щодо скасування реєстраційної дії іпотеки, таким чином поновлено права ПАТ «Банк Камбіо» як іпотекодержателя на всі вказані об`єкти нерухомого майна.
Після того той самий державний реєстратор ОСОБА_6 на підставі наступних документів: рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ДП УкрПошта; описи вкладення до цінних листів УкрПошта; повідомлення про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності від 04.10.2018 року уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_10 ; відповідні договори іпотеки, посвідчені 08.05.2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 в лютому 2019 року зареєстрував право власності на всі вищеперераховані об`єкти нерухомого майна за ПАТ «Банк Камбіо».
Враховуючи те, що для застосування наслідків нікчемності правочинів, які банк вважав недійсними в силу вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» навіть не банк, а саме фонд мав звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України, і лише за наявності рішення суду можна було б застосовувати будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею, чого наразі ані банком, ані фондом зроблено не було. Відповідне рішення суду відсутнє.
Також встановлено, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000165 від 22.02.2019 року допитаний ОСОБА_6 повідомив, що він ніколи не працював державним реєстратором, а в березні 2018 року втратив паспорт.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000279 від 23.03.2019 року проведено тимчасовий доступ до речей і документів в ДП «Національні інформаційні системи» та отримано копію паспорту ОСОБА_6 . Проведеним аналізом фотокарток з паспорту та з закордонного паспорту ОСОБА_6 , наданого ним в ході проведення допиту, встановлено, що фотокартки збігаються.
У зв`язку з чим, є підстави вважати, що посадові особи ПАТ «Банк Камбіо», вступивши в злочинну змову із невстановленої особою, яка видавала себе за державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 , шахрайським шляхом заволоділи об`єктами нерухомості, тим самим спричинили майнову шкоду законним власникам майна у великих розмірах.
Крім того, відповідно до інформації з інтернет-сайту «Prozorro продажі», 02.07.2019 року вказані об`єкти нерухомості було реалізовано на електронному аукціонні в порядку відкритих торгів та очікується підписання договорів.
Постановою від 09.07.2019 року об`єкти нерухомості за адресами: нежитлове приміщення магазину непродовольчої групи товарів після реконструкції квартири, вбудоване в перший поверх житлового будинку, загальною площею 63,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення, вбудоване в 1 поверх 5-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 60,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення, вбудоване в 1 поверх 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 49,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення загальною площею 76,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер нерухомого майна 7); нежитлове приміщення вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, загальною площею 49,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Південний, буд. 26, прим. 14 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); вбудоване нежитлове приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 88,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Центральна, буд. 46/1,2 (реєстраційний номер нерухомого майна 1); нежитлове приміщення, будинок пивного бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 35,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер нерухомого майна 3); нежитлове приміщення вбудоване в підвальний та перший поверхи 9 поверхового житлового будинку загальною площею 244,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Матусевича Віталія, буд. 8, прим. 122 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення вбудоване в підвал 9 поверхового житлового будинку загальною площею 106,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Матусевича Віталія, буд. 8, прим. 127 (реєстраційний номер нерухомого майна 0), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000539 від 08.07.2019 року.
Підставою накладення арешту на вищевказане майно є достатня наявність підстав вважати, що майно вищеперераховані об`єкти нежитлової нерухомості є об`єктами кримінально протиправних дій - злочинного посягання невстановлених на теперішній час осіб, які шахрайським шляхом заволоділи ним, що завдало шкоди у великому розмірі власникам.
Арешт необхідно накласти на нерухомість для унеможливлення подальшого її відчуження на користь третіх осіб. Подальше його відчуження буде перешкоджати досягненню цілей та завдань кримінального провадження і поверненню його до законного власника.
Метою застосування арешту майна, а саме вищевказаних об`єктів нерухомості, є збереження речових доказів. Вказані нежитлові приміщення стали об`єктами кримінально протиправних дій у зв`язку з чим, нерухоме майно підлягає арешту.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вищезазначені об`єкти нерухомого майна на сьогоднішній день належать ПАТ «Банк Камбіо» ().
Таким чином, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є не тільки допустимим, а і необхідним з огляду на те, що лише завдяки йому буде виконано завдання даного кримінального провадження - захист інтересів законних власників нерухомого майна.
Тому слідчий з метою збереження речових доказів просила накласти арешт на: нежитлове приміщення магазину непродовольчої групи товарів після реконструкції квартири, вбудоване в перший поверх житлового будинку, загальною площею 63,3 кв.м., що знаходиться за адресою Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мкрн. 5-й Зарічний, буд. 20, прим. 4 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення, вбудоване в 1 поверх 5-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 60,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Доватора, буд. 2, прим. 1 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення, вбудоване в 1 поверх 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 49,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Перемоги, буд. 30, прим. 62 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення загальною площею 76,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Кропоткіна, буд. 39/37 (реєстраційний номер нерухомого майна 7); нежитлове приміщення вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, загальною площею 49,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Південний, буд. 26, прим. 14 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); вбудоване нежитлове приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 88,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Центральна, буд. 46/1,2 (реєстраційний номер нерухомого майна 1); нежитлове приміщення, будинок пивного бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 35,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, м. Зеленодольськ, пров. Молодіжний, буд. 11-А (реєстраційний номер нерухомого майна 3); нежитлове приміщення вбудоване в підвальний та перший поверхи 9 поверхового житлового будинку загальною площею 244,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Матусевича Віталія, буд. 8, прим. 122 (реєстраційний номер нерухомого майна 0); нежитлове приміщення вбудоване в підвал 9 поверхового житлового будинку загальною площею 106,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Матусевича Віталія, буд. 8, прим. 127 (реєстраційний номер нерухомого майна 0).
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000539 від 08.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак слідчий зазначених вимог закону не дотрималася.
Так, клопотання не містить відомостей, зазначених в ч.ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, а саме, що у випадку передбаченому пунктом три частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Клопотання прокурора не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, не містить посилань на заявлений цивільний позов, а також залишено поза увагою, що відповідно до ст. 96-3 КК України, у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 190 КК України не передбачено застосування заходів кримінально-правового характеру до юридичних осіб.
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Також клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна відповідно до процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку слідчим не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Таким чином, у зв`язку з викладеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту.
З огляду на зазначене, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання прокуророві для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000539 від 08.07.2019 року повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1