УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/7971/19

Провадження № 1-кс/638/2573/19

30.05.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001660 від 25.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України,-

встановив:
Слідчий СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням погодженим прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001660 від 25.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 25.04.2019 до Шевченківського ВП надійшла заява гр. ОСОБА_6 , щодо того, що 07.2015 невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа його грошовими коштами.

25.04.2019 по зазначеному факту слідчим Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001660, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 06.07.2016 року було винесено рішення Золочівським районним судом Харківської області по цивільній справі № 622/877/15-ц, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму боргу у розмірі 174 000 (сто сімдесят чотири тисячі) доларів США за договором позики від 02 липня 2015 року, допустивши відстрочку виконання судового рішення до 31 грудня 2016 року.

З вищевказаного судового рішення вбачається, що 10 липня 2014 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено договір позики. Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 позичив 10 липня 2014 року строком до 10 липня 2015 року 174000 доларів США, на доказ чого 02 липня 2015 року надав ОСОБА_7 відповідну розписку.

На підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області по цивільній справі № 622/877/15-ц, від 06.07.2016 року, майно яке належить ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 було виставлено на торги відповідно до офіційного сайту «СЕТАМ» (https://setam.net.ua/auction/340225). Вказаний будинок, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 .

В ході допиту заявник ОСОБА_6 , зазначив, що невідомі особи 02 липня 2015 року під погрозами застосувати до нього фізичне насильство змусили його надати на ім`я ОСОБА_7 відповідну розписку, а саме, що 10 липня 2014 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено договір позики. Також, в ході допиту ОСОБА_6 зазначив, що 10 липня 2014 року, коли ніби то був укладений договір позики між ним та ОСОБА_7 , він перебував за межами державного кордону України. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_6 добровільно надав копію свого закордонного паспорта, з якого вбачається, що 10 липня 2014 року він дійсно перебував за межами державного кордону України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, вказував про те, що незастосування цього заходу може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі неприйняття вищезазначеного заходу можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його відчуження, що істотно може ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені.

Суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 170 КПК України, арештом майна, зокрема, є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння,а також юридичної особи , щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим та прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001660 від 25.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя