Єд. унік. № 236/38/19
Провадження № 1-кп/243/712/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000849 від 17.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, маючого професійно технічну освіту, працюючого монтером колії 4 розряду в Структурному підрозділі «Лиманська колійна машинна станція» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України;

В С Т А Н О В И В:

16.11.2018 року близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_5 проходив через двір багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . У цьому дворі на лавці навпроти другого під`їзду він побачив свого знайомого ОСОБА_6 та дружину останнього ОСОБА_7 , підійшов до них, присів на лавку та став спілкуватися. На іншій лавці, що розташована поруч, знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та також спілкувалися із подружжям ОСОБА_9 .

Приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили йти додому, на прощання ОСОБА_6 став обійматися із ОСОБА_8 . Під час обіймів у ОСОБА_8 порвалася куртка, на що всі присутні звернули увагу. В цей момент ОСОБА_4 , розуміючи, що перебуває у громадському місці, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин в частині дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитися, використавши факт пошкодження куртки ОСОБА_8 , як привід, спровокував конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого гучно висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, а також наніс один удар головою в обличчя, чим завдав фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.
Побачивши це, ОСОБА_7 стала робити ОСОБА_4 зауваження, у відповідь на які він штовхнув її руками у груди. Після цього ОСОБА_5 також став робити зауваження ОСОБА_4 з приводу його поведінки. ОСОБА_4 продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_5 та кулаком правої руки наніс йому один удар в ліву частину обличчя, схопив руками за куртку, намагаючись повалити на землю. Після того, як йому це вдалося, опинившись зверху, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 ряд ударів кулаками рук, а також ногами в обличчя та по тілу, точної кількості ударів не встановлено.
Від нанесених ударів ОСОБА_5 були спричинені забої м`яких тканин обличчя зліва, повік лівого ока, правого плечового суглобу, правої сідниці, які утворилися не менш ніж від чотирьох ударів; внаслідок удару об тупі предмети при падінні - садно м`яких тканин лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_4 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 26 грудня 2018 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю за ч. 1 ст. 296 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах скоїв дане кримінальне правопорушення та суду пояснив, що примирився з потерпілим ОСОБА_5 та відшкодував йому у повному обсязі завдану злочином моральну шкоду. Щиро покаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах ОСОБА_4 скоїв дане кримінальне правопорушення та суду пояснив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки обвинувачений повністю відшкодував завдану злочином моральну шкоду, міру покарання просив визначити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2018 року вбачається, що 16.11.2018 року приблизно о 23 год. 00 хв. невідома особа, знаходячись по вул. І. Лейка в м. Лиман спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , що підтверджує факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в цей день.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 66 від 27.11.2018 року, виявлені у ОСОБА_5 забій м`яких тканин обличчя зліва, повік лівого ока, правого плечового суглобу, правої сідниці могли утворитися від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук та частини ніг, взуті у взуття, не менш ніж від чотирьох ударів, а садно м`яких тканин лівого колінного суглобу могло утворитися від удару о тупі предмети при падінні з лавки і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 08.12.2018 та фототаблиці до нього вбачається, що ОСОБА_5 детально та послідовно показав механізм та розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_4 .

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 08.12.2018 та фототаблиці до нього вбачається, що ОСОБА_7 детально та послідовно показала механізм та розповіла про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_4 .

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 08.12.2018 та фототаблиці до нього вбачається, що ОСОБА_6 детально та послідовно показав механізм та розповів про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта № 69/66 від 11.12.2018 року, виявлені на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, на які вказують ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_6 під час проведення слідчих експериментів.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 12.12.2018 та фототаблиці до нього вбачається, що ОСОБА_10 розповіла про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.12.2018 року слідчим було оглянуто ділянку місцевості, що розташована у дворі буд. АДРЕСА_3 . У дворі зазначеного багатоквартирного будинку біля другого під`їзду стоять дві лавочки паралельно одна одній на відстані 1,7 м, відеокамери на будинку відсутні, мається штучне освітлення у вигляді ліхтарів та зовнішнього освітлення біля кожного під`їзду.

21.12.2018 року постановою слідчого змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.11.2018 року внесені до ЄРДР за № 0000849 з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, примирився з потерпілим ОСОБА_5 та відшкодував у повному обсязі завдану злочином моральну шкоду, сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює), потерпілий претензій до нього матеріального та морального характеру не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом враховується щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом враховується вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 17.01.2019 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без обмеження волі на певний строк можливо та не становить небезпеки для суспільства.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн., яка була завдана йому внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 . В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив залишити свій цивільний позов без розгляду.

Як вбачається з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, суд вважає, що за змістом вищезазначених норм передбачене процесуальне право позивача звернутися до суду з письмовою заявою про залишення позовних вимог без розгляду, яке суд зобов?язаний задовольнити, тому клопотання ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1