Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1715/19
провадження № 1-кп/650/248/19

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка обвинувальний акт разом з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000336 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не депутата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно зі статтею 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 15 квітня 2019 року, 26 червня 2019 року та 1 липня 2019 року за вчинення, відповідно 12.04.2019 року, 02.05.2019 року та 03.05.2019 року, домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного разу окремо, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв сварки, в ході яких, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчиняв відносно своєї матері психологічне насильство у вигляді словесних образ, брутальної лайки, погроз фізичної розправи, а також вчинені фізичного насильства, шляхом поштовхів та шарпання за одяг, які завдавали сильного фізичного болю, проте не спричиняли тілесних ушкоджень, а саме останнього разу 03.10.2019 року, близько 13.00 год. вчинив сварку, в ході якої словесно ображав ОСОБА_5 та штовхнув її ліктем в плече, в результаті чого вона вдарилась головою.
Таким чином, вчинювані ОСОБА_4 впродовж квітня жовтня місяців 2019 року дії, призвели до фізичних та психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , що виразились у розвитку артеріальної гіпертензії, кризу, а також астено-невротичного синдрому, які потребують лікування.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я.
11 жовтня 2019 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення у вказаному кримінальному проваджені.
Відповідно до змісту угоди між потерпілою та обвинуваченим досягнуто домовленість про те, що обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаюється у скоєному діянні, активно сприяв розкриттю даного злочину і зобов`язується: публічно вибачитися перед потерпілою у судовому засіданні та відшкодувати потерпілій моральну шкоду в сумі 100 грн до 18 жовтня 2019 року.
Також сторони узгодили покарання для обвинуваченого за вчинений злочин у виді двох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням надавши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків згідно зі статтею 76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі статтею 66 КК України є щире каяття, а обставинами, що обтяжують покарання останнього, є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, обвинувачений підтвердив свою обізнаність щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України та наслідків її невиконання, передбачених статтею 476 КПК України.
На судовому засіданні прокурор просив затвердити вказану угоду, оскільки сторони дійшли згоди щодо винуватості обвинуваченого, а угода відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений на судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що таку угоду ним укладено добровільно, він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання. Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає та розуміє, що до нього також будуть застосовані інші заходи у разі затвердження угоди. В судовому засіданні обвинувачений на виконання вимог угоди про примирення вибачився перед потерпілою.
Потерпіла на судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення пояснивши, що її зміст відповідає її волі, угоду укладено добровільно, узгоджене для обвинуваченого покарання є справедливим та об`єктивним.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В даному випадку, злочин, який інкримінується обвинуваченому, у відповідності до частини третьої статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, оскільки стаття 126-1 КК України, передбачає максимально можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.
У відповідності до частини шостої статті 474 КПК України судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Це вбачається із пояснень учасників, змісту угоди, обставин її укладення, матеріалів справи на підставі яких було складено обвинувальний акт.
Згідно з частиною п`ятою статті 474 КПК України судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє, що: має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При цьому, у потерпілої з`ясовано, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Також судом перевірено угоду на предмет її відповідності вимогам КПК України та встановлено, що: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України; правова кваліфікація дій обвинуваченого є правильною; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним та сторони примирилися; взяті обвинуваченим на себе зобов`язання можуть бути виконані; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено порядок виконання покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 КК України.
Таким чином, зважаючи на те, що між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення у відповідності до вимог кримінального законодавства, останню, з урахуванням визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні інкримінованого злочину та узгодження покарання, яке відповідає санкції визначеній статтею 126-1 КК України, слід затвердити, як таку, що відповідає інтересам суспільства та містить умови для реального впливу на подальшу поведінку обвинуваченого з метою його виправлення.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, судові витрати та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 10 жовтня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000336.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням надавши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі пункту 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1