Справа № 639/4320/18
Провадження № 1-кп/639/157/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000111 від 29.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федотово Вологодського району Вологодської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21.11.2017 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

2) 07.02.2018 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)31.01.2005 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

2)17.01.2006 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно достроково 02.11.2007 р. на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2007 р. на невідбутий строк 11 місяців 11 днів;

3)16.12.2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.09.2011 р. за відбуттям строку покарання;

4)24.11.2016 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.08.2017 р. за відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2018 р. приблизно о 5 год. 20 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заздалегідь домовившись про зустріч, зустрілися біля паркану ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, та попередньо домовившись, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисний мотив, вступили у злочинну змову з метою заволодіти майном вказаного підприємства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи спільний умисел, поєднаний з єдиною метою, спрямованою на скоєння крадіжки чужого майна, діючи таємно, із корисливих мотивів, у цей же день, близько 05-35 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через відсутність дверей та вікон в корпусі № 11 ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», який розташований уздовж паркану підприємства, проникли до вказаного приміщення, тобто на охоронювану територію підприємства.

Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до корпусу № 10 ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка». Виконуючи дії, пов`язані між собою єдністю мети та умислу, спрямовані на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, через відсутні двері у дверному отворі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до приміщення корпусу № 10 та, піднявшись сходами на сьомий поверх, демонтували за допомогою заздалегідь підшуканих інструментів 11 мотків кабелю типа «КГ 10х2,5» з 10 мідними жилами. Взявши в руки частину викрадених мотків кабелю, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення корпусу № 10 та склали викрадене біля паркану підприємства.

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулися до приміщення корпусу № 10 та, забравши другу частину мідного кабелю, що лишилась у приміщенні, вийшли з вказаного корпусу та попрямували у напрямку паркану підприємства, де склали раніше викрадені мідні кабелі, однак не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, і вони не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки ОСОБА_6 був зупинений співробітниками ВОХР ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка». В свою чергу, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину.

Відповідно до акту огляду та зважування спеціалістами ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», 29.01.2018 р. у ОСОБА_6 виявлено брухт міді вагою 25 кг 462 г. Вказане майно було вилучено. Вартість майна, яке намагалися викрасти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1461 від 28.03.2018 р., склала 3819 грн. 30 коп.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися, суду пояснили, що дійсно вчинили кримінальне правопорушення за викладених вище обставин. Фактичні обставини справи не оспорювали. Просили суворо їх не карати.

Обвинувачені вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Представник потерпілої особи подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими своєї вини, а також те, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинувачених, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.

Така юридична оцінка дій обвинувачених відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

При цьому суд зазначає, що дії ОСОБА_6 повинні кваліфікуватися за ознакою повторності, оскільки 7.02.2018 р. (після вчинення інкримінованого йому за даним кримінальним провадженням злочину) його було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України за дії, вчинені у кінці листопада на початку грудня 2017 року, тобто до вчинення інкримінованого злочину. Відтак, у даному випадку має місце повторність, що не пов`язана із засудженням особи за раніше вчинений злочин.

Повторність в діях ОСОБА_7 має місце через вчинення інкримінованого йому злочину за наявності непогашеної судимості за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.11.2016 року.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий: 1) 21.11.2017 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 2) 07.02.2018 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (за злочин, вчинений в кінці листопада на початку грудня 2017 року), вчинив інкримінований йому злочин під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та після вчинення іншого злочину проти власності, за який засуджений вироком суду від 07.02.2018 р., на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий: 1) 31.01.2005 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 2) 17.01.2006 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 02.11.2007 р. на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2007 р. на невідбутий строк 11 місяців 11 днів; 3) 16.12.2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.09.2011 р. за відбуттям строку покарання; 4) 24.11.2016 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.08.2017 р. за відбуттям строку покарання; вчинив інкримінований йому злочин, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має постійне місце проживання, де мешкає разом із матір`ю та неповнолітньою сестрою.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає їх щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням потерпілій особі завдано матеріальної шкоди на суму 3819 грн. 30 коп., яка відшкодована в повному обсязі шляхом поверення майна.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним корисливим злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винних, їх відношення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обом обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для їх виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами.

Натомість, суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинувачених вимог як ст. 75, так і ст. 69 КК України, беручи до уваги наявність лише однієї обставини, що пом`якшує їх покарання, а також неодноразове притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, вчинення злочину ОСОБА_6 під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та після вчинення іншого злочину проти власності, за який він засуджений вироком суду від 07.02.2018 р., а ОСОБА_7 за наявності незнятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості.

Оскільки ОСОБА_6 вчинено злочин після вчинення іншого злочину проти власності, за який він засуджений вироком суду від 07.02.2018 р., остаточне покарання відносно нього призначається за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком суду більш суворим за попереднім вироком. Крім того, суд вважає недоцільним додаткове застосування до ОСОБА_6 положень ст. 71 КК України, оскільки вироком суду від 07.02.2018 р. вже вирішено питання про часткове приєднання до покарання за останній за часом вчинений ним злочин невідбутого ним покарання за злочин, покарання за який було призначене вироком від 21.11.2017 р.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених у рівних частках згідно зі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р., остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з моменту фактичного затримання з 01 серпня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 серпня 2018 року до 7 травня 2019 року включно до дня набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. відносно ОСОБА_6 з розрахунку «1 дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі».

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк фактично відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. - з 8 травня 2019 року до дня набрання даним вироком суду законної сили.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту фактичного затримання з 01 серпня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 серпня 2018 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку «1 дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі».

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» продовжити до набрання вказаним вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частках витрати, пов`язані з залученням експерта у кримінальному провадженні, в розмірі по 143 (сто сорок три) гривні з кожного (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, установа банку УДКС України в Слобідському районі м. Харкова).

Речові докази 11 мотків кабелю типа «КГ 10х2,5» з 10 мідними жилами залишити у володінні ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», ніж металевий з дерев`яною рукояткою, ліхтарик чорного кольору, мішки з мішковини в кількості 3 шт., рюкзак сірий з рожевими вставками знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1