Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/750/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області , обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000173 , зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.07.2018 року , по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжики Славутського району Хмельницької області , українця , громадянина України , одруженого , пенсіонера , мешканця АДРЕСА_1 , не депутата , не інваліда , не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу голови Державної прикордонної служби України №665-ос від 17.07.2016 полковника ОСОБА_3 булопризначено на посаду заступника начальника інженерно-технічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_3 окрім іншого, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини. Крім того, ОСОБА_3 , будучи заступником командира з озброєння зобов`язаний: брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки й організовувати їх виконання за своєю спеціальністю, керувати бойовою підготовкою та діяльністю підпорядкованих йому підрозділів і служб, керувати технічною підготовкою особового складу полку (окремого батальйону), проводити заняття з офіцерами і прапорщиками полку з вивчення озброєння, техніки і боєприпасів, водіння машин, організації та здійснення технічного забезпечення, а також заходи щодо підготовки класних технічних спеціалістів, організовувати експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки, забезпечуючи їх постійну справність, систематично перевіряти знання особовим складом правил експлуатації, ремонту та евакуації озброєння, бойової та іншої техніки, стежити за виконанням правил застосування та економним витрачанням пального, мастильних матеріалів та спеціальних рідин у підрозділах полку (окремого батальйону), знати будову і правила експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки полку (окремого батальйону), їх наявність і технічний стан, організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.

Відповідно до вимог п.11 розділу 3 Інструкції про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.07.2017 №595, використання машин здійснюється тільки водіями, за якими вони закріплені, будь-якій особі незалежно від службового становища забороняється відсторонювати водія та самостійно керувати машиною замість нього.

При цьому ОСОБА_3 , з метою огляду кабіни водія, перебуваючи за кермом транспортної машини автомобіля «СКС-ННD», військовий номер НОМЕР_1 , повинен був дотримуватись вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. 1.5, 2.3 та 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме не створювати небезпеку чи перешкоди для руху, не загрожувати життю або здоров`ю громадян;під час руху транспортного засобу заднім ходом, не створювати небезпеку для руху іншим учасникам, у разі потреби, звертитись за допомогою до інших осіб.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, враховувати дорожні умови, у тому чисті стан поверхні проїзної частини, обирати під час руху безпечну швидкість з урахуванням дорожніх умов і стану свого транспортного засобу, мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Однак, 16.07.2018 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на місці водія транспортної машини, військовий номер НОМЕР_1 , який знаходився на території ВПС «Копище», за адресою: Житомирська область, Олевський район, с. Копище, вул. Партизанська, 50в, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 та 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час руху заднім ходом створив небезпеку іншим учасникам руху, а саме обертом ключа в замку запалення, привів робочий стан транспортну машину автомобіль «СКС-ННD», який стояв із ввімкненою задньою передачею, внаслідок чого автомобіль здійснив ривок назад та задньою частиною здійснив наїзд на ОСОБА_5 , який перебував в положенні стоячи між автомобілем та стіною складського приміщення ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок вказаного порушення правил водіння транспортної машини автомобіля «СКС-ННD», військовий номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме: тупу травму тазу у вигляді закритого перелому обох лонних та обох сідничних кісток, бокової маси крижової кістки справа, ушкодження зв`язкового апарату обох крижово-здухвинних з`єднань з розривом сечівника, ускладнену розвитком внутрішньої кровотечі та постгеморагічної анемія, яка утворилася від дії тупого твердого предмету зі значною силою прикладання, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5, 2.3 б) та 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

19.08.2019 року, між військовим прокурором Житомирського гарнізону ОСОБА_7 , якій на підставі ст.ст. 36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000173 від 17.07.2018 року з одного боку та обвинуваченим , у цьому провадженні , ОСОБА_3 за власною ініціативою з іншого боку та за участю захисника ОСОБА_6 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КК України, на стадії підготовчого судового розгляду , у приміщенні прокуратури за адресою: м. Житомир , вул. Д.Донцова , 20 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений повністю визнає свою винуватість у інкримінованому йому діянні та щиро розкаюється у вчиненому , при цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення підозрюваному покарання за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 415 КК України у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного судом кримінального покарання , із встановленням іспитового строку на термін 1 ( одного ) року і шести місяців , поклавши на засудженого передбачені ст.76 КК України обов`язки .

В судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про визнання винуватості та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.415 КК України та пояснив , що він повністю розуміє свої права , надані йому законом , наслідки укладення та затвердження судом зазначеної угоди , характер обвинувачення , щодо якого він визнає себе винним , вид покарання , який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом , а також наслідки затвердження даної угоди , відтак просить затвердити угоду , оскільки реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання .

Захисник підтримав угоду і просить її задовольнити вважаючи , що угода про визнання винуватості є законною і не порушує права та законні інтереси підзахисного, а тому просить суд дану угоду затвердити .

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки зазначена угода відповідає вимогам КПК України і не порушує права та законні інтереси учасників судового розгляду.

Потерпілий не заперечує стосовно затвердження угоди і пояснив , що претензій до обвинуваченого не має , оскільки останній відшкодував йому матеріальну шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням.

В ст.468 КПК України убачається , що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд , враховуючи вище наведене, заслухавши думку прокурора , потерпілого , захисника , обвинуваченого , які висловилися за затвердження угоди про визнання винуватості , вивчивши обвинувальний акт , перевіривши угоду про визнання винуватості , яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України , з`ясувавши у обвинуваченого , що він розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини , наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення , щодо якого він визнає себе винуватим , вид покарання , а також інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом , переконавшись , що укладення угоди сторонами є добровільним , суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ним винуватості з наступних підстав.

Суд приходить до висновку , що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано досудовим слідством , оскільки обвинувачений своїми умисними діями, вчинив порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження , суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Приймаючи до уваги наведене суд вважає , що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором , якій на підставі ст.36,37 КПК України здійснює надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні з іншого боку відповідає вимогам ст.ст.472, 473 КПК України та Кримінального кодексу України, зокрема , вимогам ст.63 та ч.1 ст.415 КК України , інтересам суспільства , а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості відповідає санкції ч.1 ст.415 КК України , укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді , а тому суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді виду і міри кримінального покарання .

На підставі наведеного та, керуючись: ст.ст.63, 65-67, 75 , 76 , ч.1 ст.415 КК України ; ст.ст.9 , 122, 124, 318, 368-370, 373, 374, 376, 468, 469, 472-476, 394 КПК України , суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості , від 19.08.2019 року у кримінальному провадженню № 0000173 внесеного до ЄРДР 17.07.2018 року , укладену між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч.1 ст.415 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом кримінального покарання , із встановленням іспитового строку терміном на 1 ( один ) рік і шість місяців , поклавши на засудженого передбачені ст.76 КК України обов`язки , а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання .

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1