Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/547/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, по даній справі 17.07.2017 року засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі
звільнено від відбування подальшого покарання у виді позбавлення волі умовно - достроково, строком 10 місяців 19 днів,
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, просив застосувати до нього норми ст.81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2019 року вказане клопотання засудженого задоволено. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і тому підлягає вперше умовно-достроковому звільненню від відбування невідбутої частини покарання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати повністю у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою відмовити задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що задовольняючи заяву засудженого ОСОБА_7 суд вказав, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і тому підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування невідбутої частини покарання.

Однак, з таким висновком прокурор не погоджується.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Зазначає, що відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 30.06.2016 року, - з моменту взяття під варту, та з 24.04.2018 року, - в Державній установі Кропивницька виправна колонія (№6).

За вищевказаний період відбування покарання, засуджений отримав шість дисциплінарних стягнень, та лише два заохочення, що не може свідчити про факт становлення засудженого на шлях виправлення та перевиховання, а навпаки, свідчить про його негативну поведінку в установі відбування покарання, оскільки протягом майже усього строку відбування покарання засуджений періодично притягувався до дисциплінарної відповідальності, і лише у 2019 році отримав два заохочення.

Прокурор вважає, що для позитивного вирішення питання щодо застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, в діях засудженого ОСОБА_7 має бути системність та стабільність в отриманні заохочень, так як просто відбування покарання без отримання стягнень, є не правом, а обов`язком засудженого. В даному ж випадку, в діях засудженого ОСОБА_7 є стабільність, проте, стабільність у вигляді отримання дисциплінарних стягнень протягом більш як половини строку відбування покарання.

Також звертає увагу на ту обставину, що до засудженого ОСОБА_7 , під час його перебування у Слідчому ізоляторі м. Києва, двічі застосувався такий вид стягнення як «поміщення до карцеру». Відповідно до ст. 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України від 14.06.2019, даний вид дисциплінарного стягнення є найсуворішим, який може бути накладений до особи яка перебуває у місцях попереднього ув`язнення.

Також, згідно характеристики на засудженого від 13.08.2019, затвердженої в.о. начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)», ОСОБА_7 «не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи», що є порушенням п.2 ч . 1 ст. 9 КВК України. Окрім того, згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не приймає, участь у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє. Також, засуджений перебуває на профілактичному обліку установи - як організатор азартних ігор під матеріальну зацікавленість.

Також, питання доцільності застосування ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 , розглянуто на комісії установи виконання покарання, де засудженому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 23 від 08.11.2018).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги про скасування ухвали про умовно-дострокове звільнення, засудженого ОСОБА_7 , який зазначив про залишення ухвали районного суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи заяву засудженого ОСОБА_7 та звільняючи його від подальшого відбування покарання, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений, має місце реєстрації та проживання, здобув професію, раніше неодноразово засуджений, разом з тим був звільнений по відбуттю строку покарання, пільга щодо умовно-дострокового звільнення до засудженого не застосовувалася, прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і тому підлягає вперше умовно-достроковому звільненню від відбування не відбутої частини покарання.
Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Як установлено, ОСОБА_7 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2017 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання.
Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року при з`ясуванні судом питання про становлення засудженого на шлях виправлення ураховується його ставлення до вчиненого ним злочину, до праці.
Із наданої характеристики вбачається, що ОСОБА_7 з 02.07.2016 року перебував у місцях позбавлення, за час перебування в СІЗО м. Києва допустив 5 (п`ять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення виражалися у зберіганні заборонених речей та нетактовний поведінці, за що даний засуджений отримав 3 догани та був 2 рази поміщений до карцеру. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 24.04.2018 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№6). За час відбування покарання в установі допустив 1 (одне) порушення встановленого режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання у ДУ «Кропивницька ВК (№6)» мав два заохочення, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці.
Відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 28 годин. Відповідно до статті 126 КВК прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. З 03.09.2018 по 18.06.2019 засуджений навчався в Кіровоградському навчальному центрі (№6) за спеціальністю «Столяр будівельний» ІІІ розряду. Проявляв добросовісне ставлення до навчання, систематично відвідував заняття, приймав участь в ремонті навчальних кабінетів, мав сумлінну поведінку. Бере участь у реалізації програм диференційованого впливу «Професія».
Участь у виховних заходах, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій, не приймає, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє.
ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку установи, як організатор азартних ігор під матеріальну зацікавленість.
На комісії установи розглянутий 08.11.2018 року з питання застосування умовно-дострокового звільнення, де йому було відмовлено, як такому. що не довів свого виправлення (протокол 323 від 08.11.2018 року).
Ураховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про позитивну динаміку в поведінці засудженого.
Водночас відповідно до ч.2 ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Засуджений ОСОБА_7 в період відбування покарання все ж таки притягувався до дисциплінарної відповідальності та не мав систематичних заохочень.
Крім того, комісією державної установи «Кропивницька виправна колонія №6» з питань застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким 24 травня 2018 року відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким та 08 листопада 2018 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання , як такому, що не став на шлях виправлення.
Ураховуючи викладене, тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину та призначення йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, характеристику його особи, ставлення до праці, колегія суддів дійшла висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений довів своє виправлення.
Ці обставини достатньою мірою місцевим судом ураховані не були, а його висновок про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення не відповідає фактичним обставинам справи і є передчасним.
Крім того, постановою начальника Державної установи « Кропивницька виправна колонія №6» від 19 вересня 2018 року на ОСОБА_7 накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за порушення режиму відбування покарання вилучено мобільний телефон, що також спростовує твердження місцевого суду про те, що засуджений став на шлях виправлення.
За таких обставин, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.409 КПК України ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової, якою в задоволенні заява засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити з вищенаведених мотивів.
Керуючись ст.ст.ч.2 ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 537 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури -задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2017 року -відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2