Провадження № 11-кп/4820/353/19
Справа № 683/2573/18 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 25 серпня 2018 року за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області, українку, громадянку Російської Федерації, з вищою освітою, одружену, не працює, жительку АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 7 травня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, до штрафу в розмірі 850 грн.,
визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 369 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України - 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 369 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_8 , крім житла.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_8 , крім житла.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 18 березня 2019 року, зарахувавши в цей строк час її попереднього ув`язнення з 6 вересня 2018 року по 17 березня 2019 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2018 року, на наступне майно: вилучені 3000 грн. купюрами номіналом по 500 грн.: серії ЗД № 9406521; серії УЗ № 7519984; серії ВЕ № 7208030; серії ЛГ № 1220919; серії ФЖ № 8638978; серії УД № 2582870; вилучений мобільний телефон марки Lenovo, моделі А6000, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 із стартовим пакетом оператора Київстар № НОМЕР_3 постановлено залишити без змін.
Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України постановлено конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 3000 грн. купюрами номіналом по 500 гривень: серії ЗД № 9406521; серії УЗ № 7519984; серії ВЕ № 7208030; серії ЛГ № 1220919; серії ФЖ № 8638978; серії УД № 2582870, які знаходяться на зберіганні в Хмельницькій філії Південно-Західного РУ АТ Приватбанк, що по вул. Прибузькій, 6 м. Хмельницький.
Речові докази :
- особливо небезпечний наркотичний засіб макову солому, маса якої (в перерахунку на висушену речовину) становить: 96,79 г, 79,72 г, 74,31 г, 65,35 г, 132,37 г, 140,55 г; особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 1,202 г, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області постановлено знищити;
- мобільний телефон марки Lenovo, моделі А6000 із стартовим пакетом оператора Київстар № НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області постановлено конфіскувати в дохід держави з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна ОСОБА_8 .
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1716 грн. процесуальних витрат за проведені експертизи.
За вироком суду, ОСОБА_8 на початку серпня 2018 року в лісосмузі поряд з вулицею Чапаєва в с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області виявила дикорослі рослини снодійного маку, після чого, діючи умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», зірвала стебла рослин снодійного маку та перенесла їх до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де їх висушила, подрібнила та зберігала їх без мети збуту.
В подальшому у першій декаді серпня 2018 року ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , помістила частину рослин маку у шматки марлі, після чого поклала їх до металевої каструлі, в котру попередньо залила розчинник та довела вказану рідину до кипіння на газовій плиті, після чого віджала макову солому і вилила приготований розчин до пластикової пляшки, яку зберігала без мети збуту за місцем проживання.
24 серпня 2018 року в період часу з 19 год. 10 хв. по 22 год. 03 хв. працівниками поліції під час санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено три поліетиленових пакети із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, а під час обшуку підсобного приміщення за тією ж адресою було виявлено та вилучено ще три поліетиленових пакети із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта №8.6.-1041:18 від 30 серпня 2018 року, має анатомо-морфологічні ознаки рослини «мак снотворний», містить наркотично-активні алкалоїди опію, морфін, кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, обіг якого згідно Списку №1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, заборонений та загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 589,09 г., що є великим розміром, а також пластикову пляшку із вмістом жовто коричневої рідини із різким запахом, яка згідно висновку експерта № 8.6.-1041:18 від 30 серпня 2018 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи, обіг якого згідно Списку №1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, заборонений та маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,202 г.
Крім цього, ОСОБА_8 29 серпня 2018 року близько 15 год. 10 хв. запропонувала та пообіцяла надати неправомірну вигоду у сумі 3000 грн. за сприяння в уникненні кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України по кримінальному провадженню №0000540 заступнику начальника відділу поліції начальнику сектору кримінальної поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітану поліції ОСОБА_10 , який був призначений на дану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП у Хмельницькій області №436 о/с від 28 грудня 2017 року та який відповідно Примітки до ст.50 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до службових осіб, що займають відповідальне становище, а також згідно ч.2 ст.41 КПК України, починаючи з 28 серпня 2018 року користувався повноваженнями слідчого, виконуючи доручення слідчого по кримінальному провадженню №0000540 про проведення слідчих (розшукових) дій №10107 від 28 серпня 2018 року.
Того ж дня, заступник начальника відділу поліції начальник сектору кримінальної поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_10 в установленому порядку у формі рапорту повідомив про даний факт безпосереднього керівника.
В подальшому 06 вересня 2018 року о 10 год. 37 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в службовому кабінеті №202 Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, що знаходиться на другому поверсі за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Попова, 2, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно надала заступнику начальника відділу поліції начальнику сектору кримінальної поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітану поліції ОСОБА_10 , як службовій особі, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду в сумі 3000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень, за сприяння в уникненні кримінальної відповідальності за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України у кримінальному провадженні №0000540, помістивши їх до папки, що лежала на столі в службовому кабінеті №202 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, які в подальшому були виявлені, оглянуті та вилучені під час проведення огляду місця події.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , як видно з її змісту, просить застосувати щодо неї вимоги ст.69 КК України; перекваліфікувати її дії з ч.3 ст.369 КК України на ч.1 цієї статті; пом`якшити покарання за ч.2 ст. 309 з 3 років позбавлення волі до 2 років та застосувати ст.75 КК України з призначенням іспитового строку 1 рік; або ж скасувати вирок суду та направити справу на новий розгляд. В обґрунтування своїх вимог вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував, що вона щиро розкаюється та вину визнає. Вказує, що в суді ОСОБА_11 та ОСОБА_12 давали неправдиві покази, вони спровокували обвинувачену на надання неправомірної вигоди, що не перевірено та не враховано судом. При цьому судом не враховано її послідовних показань з приводу неправомірних дій працівників поліції. Вважає, що призначене покарання є надто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, судовий розгляд проведений не повно, без з`ясування всіх обставин справи. Навіть за умови доведеності вини обвинуваченої за ст. 369 КК України, її дії мали б кваліфікуватися за ч.1 ст. 369 КК України, оскільки працівник поліції ОСОБА_10 не є особою, що займає відповідальне становище, належним чином не перевірено факту виконання ним доручення слідчого, також обвинувачена не готувалась до жодної з дій, що зазначені у вироку по ч.3 ст.369 КК України. Вважає, що обвинувачену спровокували та підштовхнули посадові особи відділу поліції до надання неправомірної вигоди. Суд першої інстанції безпідставно не врахував пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, в зв`язку з чим їй призначено покарання без дотримання вимог ст.65 КК України, також порушено право обвинуваченої на захист. На всіх стадіях процесу не залучався перекладач та процесуальні документи не перекладались на російську мову, позаяк обвинувачена ОСОБА_8 є громадянкою Російської Федерації. Вважає, що судом при призначенні покарання порушено вимоги ст. 65 КК України та призначено обвинуваченій суворе покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які просили обидві апеляційні скарги задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які її засуджено, та кваліфікація її дій за ч.2 ст.309, ч.3 ст.369 КК України, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів
Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту; за ч.3 ст. 369 КК України, як пропозиція, обіцянка службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Обвинувачена в суді першої інстанції вину у вчиненні злочинів фактично не визнавала, надавала суперечливі пояснення та вказувала, що наприкінці літа 2018 року у лісосмузі біля с. Сахнівці виявила рослини маку, які зірвала та перенесла за місцем свого проживання у квартиру АДРЕСА_2 , де висушила та подрібнила. В подальшому із подрібненої речовини вона зварила відвар і перелила в пластикову пляшку та мала намір використовувати як натирання для ніг, решту непотрібного подрібненого маку (сміття) вона винесла до підсобного приміщення. Про те, що знайдений нею мак містить наркотичні речовини, їй відомо не було. ОСОБА_8 не заперечувала факту надання неправомірної вигоди ОСОБА_10 , однак пояснювала, що працівники правоохоронних органів спровокували її до скоєння цього злочину, зокрема працівник поліції ОСОБА_13 , який проводив у неї обшук, сам запропонував їй вирішити питання щодо непритягнення її до кримінальної відповідальності та дати гроші ОСОБА_10 , який забезпечив її зустріч з останнім. Вказувала, що перша зустріч з ОСОБА_10 відбулась у його службовому кабінеті №202, куди вона зайшла, представилась і запитала чи може він допомогти не заводити справу за ст.309 КК, щоб вона могла поїхати до доньки в Російську Федерацію, на що той сказав, що вирішить це питання. Після того, як вона вийшла від ОСОБА_10 , то ОСОБА_13 сказав їй, що він сам з`ясує яку суму коштів треба буде дати і скаже їй. Спочатку він говорив, що потрібно 500, потім 200, потім 150 доларів США, на що вона повідомила, що у неї є лише 3000 грн. 06 вересня 2018 року біля 10 год. до неї подзвонив ОСОБА_13 та запитав чи є гроші і сказав, що ОСОБА_10 її чекає і що гроші треба буде положити в папку. Коли вона підійшла до відділку поліції, за нею вийшов ОСОБА_10 і забрав до свого кабінету, де вона дала йому 3000 грн. «щоб він вирішив її питання по ст.309», які поклала у зелену папку на столі. В подальшому ОСОБА_8 стверджувала, що ОСОБА_13 вилучив у неї два паспорта і кошти вона давала ОСОБА_10 , щоб він повернув їй паспорта, оскільки вона мала намір виїхати до доньки в Росію, також вказувала, що кошти вона давала ОСОБА_10 на квитки до Росії. Також вказувала, що їй не було відомо яку саме посаду займає ОСОБА_10 .
Під час апеляційного розгляду обвинувачена також не змогла надати логічних пояснень з приводу неодноразової зміни нею своїх показань, надання суперечливих показань, відтак доводи апеляційної скарги, що суд необґрунтовано не взяв до уваги її показань, які вона вважає послідовними, не можуть бути враховані.
Суд першої інстанції повною мірою перевірив такі твердження обвинуваченої, навів спростування таких доводів обвинуваченої, з якими погоджується колегія суддів, позаяк такі доводи обвинуваченої, на переконання апеляційного суду, вказують про намагання обвинуваченої уникнути настання відповідальності за вчинене.
Даними протоколу обшуку від 24 серпня 2018 року та відеозапису цієї слідчої дії, який був проведений на підставі ухвали слідчої судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2018 року у квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає ОСОБА_8 , підтверджується факт вилучення у присутності двох понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 працівниками поліції у спальній кімнаті за дерев`яною тумбою двох поліетиленових пакетів білого кольору із наявною в них вологою тканиною з подрібненою речовиною коричневого кольору, а також поліетиленового пакету із подрібненою речовиною коричневого кольору, у кухні за пральною машиною пластикової пляшки із рідиною коричневого кольору; у підсобному приміщенні трьох поліетиленових пакетів із подрібненою речовиною коричневого кольору.
Згідно висновку експерта №8.6-1041:18 від 30 серпня 2018 року вилучена під час обшуку 24 серпня 2018 року у квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає ОСОБА_8 , речовина рослинного походження має анатомо-морфологічні ознаки рослини «мак снотворний», містить наркотично-активні алкалоїди опію, морфін, кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, маса якої (в перерахунку на висушену речовину) становить: 96,79 г, 79,72 г, 74,31 г, 65,35 г, 132,37 г, 140,55 г, а всього 589,09 г; вилучена рідина жовто-коричневого кольору у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 1,202 г.
Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції підтверджував факт, що влітку минулого року його дружина ОСОБА_8 принесла додому букет з маку, з якого потім варила відвар і робила собі компреси.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27 вересня 2018 року зафіксовано, як ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису розповіла про обставини, за яких вона придбала рослини маку, виготовляла та зберігала їх для власного використання як компреси для ніг у квартирі АДРЕСА_2 , у якій вона проживає, та належному їй підсобному приміщенні за цією адресою, вказувала, що вона не знала, що рослини маку містять наркотичні речовини.
Вина ОСОБА_8 підтверджується також речовими доказами особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, маса якої (в перерахунку на висушену речовину) становить: 96,79 г, 79,72 г, 74,31 г, 65,35 г, 132,37 г, 140,55 г; особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 1,202 г.
Зібрані та досліджені судом докази давали суду підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та спростовують доводи обвинуваченої ОСОБА_8 , що вона не знала, що предметом злочину є нарковмісні рослини маку, зважаючи також, що розчин вона виготовляла з використанням розчинника, що свідчить про її обізнаність з способом виготовлення концентрату з макової соломи, як нарковмісної речовини.
Доводи захисника в апеляційному суді щодо недопустимості доказів, отриманих в результаті обшуку квартири обвинуваченої, не можуть бути врахованими, зважаючи, що обшук був проведений на підставі ухвали слідчої судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України. Слідчим суддею надавався дозвіл з метою виявлення, фіксації та вилучення викраденого майна, а також інших заборонених речовин (т.1 а.м.к.п. 136). Згідно положень ст.. 236 КПК України при проведенні обшуку слідчий зобов`язаний вилучати предмети, які вилучені законом з обігу, незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Постановою прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури від 25 серпня 2018 року (т.1 а.м.к.п. 129-131) з кримінального провадження № 0000189 матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_8 (з зазначенням переліку виділених матеріалів) та на підставі цих даних зареєстроване кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудового розслідування за № 0000540 від 25 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. З врахуванням викладеного підстав вважати, що докази, які були покладені в основу доведеності вини ОСОБА_8 , недопустимими в зв`язку з тим, що були отримані в результаті розслідування в іншому кримінальному провадженні (№ 0000189) в колегії суддів немає, а доводи захисника в апеляційному суді з цього приводу не можуть бути враховані.
Свідок ОСОБА_10 (заступник начальник відділу поліції начальник сектору кримінальної поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області) в суді першої інстанції показав, що наприкінці серпня 2018 року в канцелярії Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області отримав доручення слідчого ОСОБА_17 у кримінальному провадженні, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 КК України, згідно якого працівникам оперативного підрозділу Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області було доручено, зокрема, допитати ОСОБА_8 по факту проведення у неї обшуку та зібрати на неї характеризуючі дані. Оскільки усі працівники оперативного підрозділу були зайняті, зазначене доручення виконував він. Вказував, що він доручив своєму підлеглому старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ОСОБА_13 викликати ОСОБА_8 на допит, оскільки ОСОБА_13 за декілька днів перед цим проводив обшук у ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено наркотичні засоби, і в нього був її номер телефону. 29 серпня 2018 року ОСОБА_8 прийшла до нього в кабінет №202, що по вул.Попова,2 в м. Старокостянтинів, він оголосив їй про доручення, яке має виконати, та почав її опитувати щодо походження вилучених у неї наркотичних засобів. ОСОБА_8 будь-яких пояснень не надала, а почала пропонувати йому вирішити питання щодо непритягнення її до кримінальної відповідальності, на що він повідомив, що лише виконує доручення слідчого про її допит й такі питання не вирішує. Натомість ОСОБА_8 сказала: «ти заступник то повпливай», сказала, щоб він подумав та покинула кабінет. Оскільки ОСОБА_8 запропонувала йому неправомірну вигоду, тому доручення слідчого виконано не було, а він у той же день рапортом повідомив про цей факт свого безпосереднього керівника та надав згоду на проведення відносно нього негласних слідчих дій. Другий раз він сказав ОСОБА_13 викликати ОСОБА_8 на допит 06 вересня 2018 року на 10 годину. У зазначений час вона прийшла до відділку поліції, він спустився і провів її у свій кабінет №202. Зачитав ОСОБА_8 доручення слідчого, на що вона повідомила, що допитувати її не треба і поклала в папку, яка лежала на його столі грошові кошти. Також свідок вказував, що він пояснював ОСОБА_8 , яку посаду займає та попереджав, що такі дії є незаконними, жодних провокативних дій по відношенню до ОСОБА_8 щодо схиляння останньої до надання неправомірної вигоди він не вчиняв.
Свідок ОСОБА_13 (старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області) в суді підтвердив, що наприкінці серпня 2018 року він брав участь у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено наркотичні засоби. Після обшуку він ще раз спілкувався з ОСОБА_8 в межах своєї роботи з приводу вживання іншими особами наркотичних засобів. Свідок підтверджував, що за вказівкою ОСОБА_10 він двічі викликав ОСОБА_8 до ОСОБА_10 на допит, оскільки у нього був її мобільний номер.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 достовірними, з чим погоджується апеляційний суд. Їх показання повністю спростовують твердження обвинуваченої та її захисника про те, що до вчинення злочину її підбурили поліцейські, оскільки зібрані та досліджені судом докази давали суду підстави прийти до висновку, що намір вирішити питання щодо кримінального провадження в обвинуваченої виник ще до спілкування з правоохоронцем.
Свідок ОСОБА_16 , який є чоловіком обвинуваченої, в суді вказував, що після обшуку у їх квартирі до ОСОБА_8 майже кожного дня телефонували якісь люди і вимагали гроші, вказував, що чув, як дзвонила особа на ім`я ОСОБА_18 . ОСОБА_8 говорила свідку, що треба гроші, щоб закрити справу, і що вона про все вже домовилась. Одного дня вони були на базарі, ОСОБА_8 обміняла 200 доларів США на гривні й сказала, що їй подзвонили і вона йде, після цього додому вона не верталась.
Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив показання свідка ОСОБА_16 , який є заінтересованою особою, з чим погоджується апеляційний суд.
Даними протоколу огляду місця події від 06 вересня 2018 року встановлено, що місцем скоєння злочину є службовий кабінет № НОМЕР_4 , який розташований у будівлі Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, що по вул. Попова, 2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, а предметом кримінального правопорушення були грошові кошти в сумі 3000 грн., які було виявлено у зеленій папці, що лежала на робочому столі ближче до ОСОБА_8 , яка знаходилася у вказаному службовому кабінеті.
В суді першої інстанції свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтверджували факт проведення за їх участю 06 вересня 2018 року огляду місця події: службового кабінету заступника начальника відділу поліції ОСОБА_10 . Свідки підтверджували факт вилучення під час проведення огляду грошових коштів в сумі 3000 грн., які знаходились на робочому столі у зеленій папці. На запитання поліцейського з приводу знайдених грошових коштів ОСОБА_8 показала на папку, яка лежала на робочому столі, та говорила, що поклала у папку 3000 грн. на зберігання, в учасників огляду не було жодних зауважень з приводу проведеного огляду та даних, зафіксованих в протоколі.
Висновком технічної експертизи документів №2.1-0191:18 від 24 вересня 2018 року підтверджується факт, що в якості надання неправомірної вигоди свідку ОСОБА_10 обвинувачена ОСОБА_8 використала грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами по 500 грн., а саме: серії ЗД №9406521; серії УЗ №7519984; серії ВЕ №7208030; серії ЛГ №1220919; серії ФЖ №8638978; серії УД №2582870, які відповідають банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу.
Постановою від 07 вересня 2018 року, згідно якої грошові кошти, які надавались ОСОБА_8 як неправомірна вигода, в сумі 3000 грн. купюрами по 500 грн.: серії ЗД №9406521; серії УЗ №7519984; серії ВЕ №7208030; серії ЛГ №1220919; серії ФЖ №8638978; серії УД №2582870 визнано речовими доказами.
Даними витягу з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області №487 від 08 серпня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_8 29 серпня 2018 року о 15 год. 04 хв. та 06 вересня 2018 року о 10 год. 35 хв. прибувала до Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області та прослідувала до заступника начальника відділу поліції ОСОБА_10 , де пробула 29 серпня 2018 року - до 15 год. 16 хв., 06 вересня 2018 року до 13 год. 15 хв.
Рапортом заступник начальника відділу поліції ОСОБА_10 від 29 серпня 2018 року на ім`я т.в.о. начальника Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_21 повідомив останнього про те, що ОСОБА_8 під час виконання доручення слідчого про її допит у службовому кабінеті №202 запропонувала йому неправомірну вигоду в сумі 3000 грн. за вирішення питання про непритягнення її до кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню та в подальшому надав згоду на конфіденційне співробітництво та проведення відносно нього негласних слідчих (розшукових) дій у межах кримінального провадження №0000545 за ч.3 ст.369 КК України з метою документування протиправної діяльності ОСОБА_8 , надавши відповідну заяву. Прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_22 від 03 вересня 2018 року винесено постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту під час надання заступнику начальника Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 неправомірної вигоди від ОСОБА_8 у період часу з 03 вересня 2018 року по 15 вересня 2018 року.
Даними протоколу про результати здійснення аудіо-, відео-контролю за особою від 17 вересня 2018 року та аудіо-відеозапису за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, який міститься на карті пам`яті Micro SD №275, зафіксовано наполегливі пропозиції обвинуваченої ОСОБА_8 надати свідку ОСОБА_10 неправомірну вигоду за допомогу у вирішенні питання щодо уникнення від кримінальної відповідальності та можливості її виїзду до доньки у Російську Федерацію, а також сам факт надання неправомірної вигоди 06 вересня 2018 року у період часу з 10:38:51 год. по 10:40:57 год., що проводилась на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 04 серпня 2018 року.
Доводи захисника щодо недопустимості доказів, отриманих в результаті виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області, позаяк дозвіл надавався в кримінальному провадженні № 0000545 від 29 серпня 2018 року, не можуть бути врахованими з наступних підстав.
Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 були внесені за ознаками ч.3 ст. 369 КК України 29 серпня 2018 року та цьому кримінальному провадженні слідчим суддею апеляційного суду надавався дозвіл на здійснення аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_8 в місцях її тимчасового перебування з 4 вересня 2018 року по 15 вересня 2018 року включно.
Постановою прокурора від 8 вересня 2018 року матеріали досудового розслідування № 0000540 та № 0000545 були об`єднані в одне провадження, відтак перешкод для використання доказів, отриманих в результаті виконання цієї ухвали слідчого судді в кримінальному провадженні № 0000540, немає.
Суд першої інстанції належним чином перевірив доводи обвинуваченої і її захисника щодо вчинення обвинуваченою злочину, передбаченого ст. 369 КК України, внаслідок підбурювання обвинуваченої до вчинення злочину з боку працівників поліції, навів належне мотивування своїх висновків, з якими погоджується апеляційний суд, також в ході судових розглядів не знайшли свого підтвердження факти впливу на обвинувачену з боку посадових осіб правоохоронних органів.
Підстав вважати, що показання свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_13 були недостовірними, не можуть бути врахованими, позаяк їх показання підтверджуються даними результатів проведених негласних слідчих дій, де зафіксована чітка та однозначна пропозиція обвинуваченої надати неправомірну вигоду ОСОБА_10 за можливе уникнення кримінальної відповідальності. Необґрунтованим є твердження обвинуваченої, що вона не знала, яку посаду займає ОСОБА_10 , позаяк, як видно з записів фіксування судового засідання, під час дослідження доказів, допитів свідків, зазначалось про наявність таблички з зазначенням посади на дверях кабінету ОСОБА_10 , під час фіксування розмови в кабінеті ОСОБА_10 той неодноразово вказував про займану ним посаду, повідомляючи обвинувачену про наслідки її дій, та обвинувачена підтверджувала про свою обізнаність з такими фактами (т.1 а.м.к.п. 196-198).
Свідок ОСОБА_10 на час вчинення щодо нього дій ОСОБА_8 виконував доручення слідчого в кримінальному провадженні, що підтверджується наявним дорученням, про що ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що також зафіксовано даними протоколу про результати здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою. Суд першої інстанції обґрунтовано послався на положення ч.2 ст. 41 КПК України (згідно якої під час виконання доручень слідчого співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого). ОСОБА_10 заступник начальника відділу поліції начальник сектору кримінальної поліції Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, який займає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зважаючи на вищевказані положення КПК України, п.2 Примітки до статті 368 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище, відтак підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 на ч.1 ст. 369 КК України немає.
Твердження захисника, що судом першої інстанції та органом досудового розслідування порушено право на захист обвинуваченої, яка є громадянкою Російської Федерації, тривалий час проживала там, в зв`язку з чим в даному провадженні слід було залучити перекладача на російську мову, вручити їй процесуальні документи в перекладі на російську мову, як підстави для скасування вироку суду з цих підстав, не можуть бути врахованими.
Як видно з даних запису фіксування судового засідання обвинувачена та її захисник не заявляли про необхідність залучення перекладача ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції.
Як видно з матеріалів провадження обвинувачена народилась в Україні, тривалий час проживала в Україні, вивчала українську мову, якою добре володіє, тому підстав для залучення перекладача, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_8 є громадянкою Російської Федерації та тривалий час проживала в Російській Федерації, не дають підстав для висновку про необхідність обов`язкового залучення перекладача на російську мову та порушення права на захист обвинуваченої.
Апеляційний суд, спростовуючи такі доводи захисника, вважає, що власноруч написані документи обвинувачена викладала українською мовою (т. 1 а.м.к.п.233, т.2 а.м.к.п.75), відтак підстав для висновку, що обвинувачена ОСОБА_8 не володіє українською мовою не було ні в органів досудового розслідування, ні в суду першої інстанції. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду.
Зібрані та досліджені докази давали суду підстави для обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 злочинів, за які її засуджено, тому доводи апеляційних скарг та апелянтів під час апеляційного розгляду, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, докази отримані з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, передбаченого ст. 369 КК України не можуть бути враховані, так як суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинувачену.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, яке згідно примітки до ст.45 КК України є корупційним злочином, обставин, що пом`якшують покарання, - судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, визнано рецидив злочину.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо безпідставного невизнання судом пом`якшуючих покарання обвинуваченій обставин: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, позаяк такі обставини не знайшли свого підтвердження як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду. Фактично обвинувачена частково визнала свою вину за ч.2 ст. 309 КК України під тиском доказів та її поведінка під час виявлення вчинених нею кримінальних правопорушень та під час судового розгляду не давали підстав для висновку, що вона щиро розкаялась та щиро засуджує свою поведінку, активно сприяла розкриттю злочину
Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що відповідно до положень ст.ст. 69, 75 КК України у зв`язку із засудженням ОСОБА_8 за корупційний злочин, суд взагалі не вправі приймати рішення про призначення ОСОБА_8 покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, за якою вона обвинувачується, а також про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, відтак її твердження в апеляційній скарзі та апелянтів під час апеляційного розгляду про можливість призначення їй покарання з звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України не можуть бути враховані.
Підстав для призначення їй покарання за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК України в колегії суддів немає, позаяк обставини, передбачені ч.1 ст.69 КК України, за яких можливе застосування цієї норми закону при призначенні покарання в даному провадженні, відсутні.
Суд врахував, що ОСОБА_8 раніше судима, вчинила дані злочини при непогашеній судимості, за місцем проживання характеризується посередньо. Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченій покарання, необхідне для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Всі встановлені судом обставини, в їх сукупності, давали суду підстави для призначення обвинуваченій покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України та ч.3 ст. 369 КК України в виді позбавлення волі з конфіскацією майна; остаточне покарання призначене з дотриманням вимог ч.1 ст. 70 КК України, з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим (при визначенні покарання за сукупністю злочинів).
Колегія суддів вважає таке рішення переконливим та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання, яке слід відбувати реально, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої та її захисника про можливість пом`якшення ОСОБА_8 призначеного покарання, на увагу не заслуговують, позаяк такі доводи необґрунтовані. Обвинувачена, яка раніше судима та вчинила нові злочини при непогашеній судимості, на шлях виправлення не стала, вчинила нові злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин кримінального правопорушення після нетривалого часу після ухвалення попереднього вироку щодо неї, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, а її доводи щодо наявності в неї батька похилого віку не дають підстав для інакших висновків.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням обвинуваченої та її захисника в апеляційних скаргах та в апеляційному суді про призначення обвинуваченій судом явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. Призначене за сукупністю злочинів покарання в виді позбавлення волі на визначений судом строк з конфіскацією майна обвинуваченої, крім житла, яке слід відбувати реально, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

В провадженні відсутні підстави для скасування вироку та направлення справи на новий розгляд в суд першої інстанції з підстав, заявлених обвинуваченою та її захисником.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданих апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді