справа №176/1326/19
провадження №1-в/176/255/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового процесу: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника адміністрації Жовтоводської ВК № 26 за довіреністю ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яке надійшло від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше не судимого, засудженого: 26.03.2016 року колегією суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі 8 років, згідно вироку на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховане попереднє ув`язнення у період з 21.02.2016 року по 13.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджений 26.03.2016 року колегією суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі 8 років.
Початок строку відбування покарання 21.02.2015 року, кінець строку відбування покарання з врахуванням попереднього ув`язнення протягом перебування в СІЗО є 29.12.2020 року.
Засуджений ОСОБА_5 заявив клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 належним чином повідомлений про день, час та місце розгялу справи, в судове засідання не з`явився. До початку судового розгляду подав письмове клопотання, згідно якого клопотання підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу без його участі.
Заслухав представника адміністрації Жовтоводської ВК №26, який підтвердив наявність у засудженого стягнень, які накладались під час перебування останнього в слідчому ізоляторі, крім того ОСОБА_5 двійчі розглядався комісією Жовтоводської ВК № 26 на яких йому було відмовлено в умовно достроковому звільненні від подальшого відбування покарання так як не довів своє виправлення, а тому просив відмовити в задоволенні даного клопотання, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який також просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений на виробництві установи не працевлаштований, відбуває покарання за тяжкий злочин та окрім того немає жодного заохочення від адміністрації установи виконання покарань, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_5 знаходиться з 03.03.2015 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, режим ув`язнення порушував, характеризувався негативно, заохочень не мав, мав 1 стягнення у вигляді попередження за зберігання заборонених речей, працевлаштований не був.

В Жовтоводській ВК №26 продовжує відбувати покарання з 26.05.2017 року.

Згідно характеристик, що маються в матеріалах особової справи в період з 2017 по 2018 рік характеризується переважно негативно та посередньо, на виробництві установи не працевлаштований з власної ініціативи, до робіт з благоустрою колонії відноситься також негативно, схильний до відродження традицій так званої злочинної романтики, провокує засуджених до непокори та протидії законним вимогам адміністрації установи, на виробництві установи не працевлаштований, стягнень та заохочень немає, згідно останньої характеристики від 23.05.2019 року (арк. ос. спр. 56 т.1 ч. 2 )характеризується задовільно, участі в самодіяльних організаціях не приймає, соціально корисної активності не бажає проявляти.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання як в Дніпропетровському СІЗО так і по прибуттю до Жовтоводській ВК № 26, тобто усього часу відбування покарання характеризувався переважно негативно чи посередньо, а не позитивно чи добре.
Згідно довідки медичної частини установи є повністю працездатний та може виконувати будь-яку роботу (арк. ос. спр. 48 т.1 ч. 2 ).
Втім, мав можливість виявити себе та проявити ініціативу бути залученим до суспільно-корисної праці протягом усього часу відбування покарання, в господарській обслузі установи за місцем попереднього ув`язнення, та отримати за весь цей час бодай хоч одне заохочення. Але жодної ініціативи не виявив, як вбачається та підтверджується характеристиками, за весь цей час мав пасивне, безініціативне відношення до праці та переважно негативну характеристику.
Більш того, будь-яких проявів участі засудженого ОСОБА_5 в суспільно-корисному житті колонії чи його участі в програмах диференційованого виховного впливу, судом також не встановлено. Як то за програмами «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», тощо, подання останнім за власною ініціативою такої заяви до участі та прийняття в участі, такі обставини та докази по ним в матеріалах особової справи відсутні.
Даючи оцінку встановленим обставинам, слід зазначити, що умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності.
При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, що має місце в даному випадку щодо засудженого, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час тільки перебування в установі, та який безпосередньо передує розгляду клопотання .
Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання.

При цьому звернув увагу, що головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

Пленум Верховного Суду України також звернув увагу на те, що сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи та інше.

Крім того, ОСОБА_5 розглядався на адміністративній комісії установи 20.06.2017 року, 21.06.2018 року відповідно до ст. 101 КВК України та йому відмовлено, як такому, що не стає на шлях виправлення. Відповідно до ст. 82 КК України розглядався на адміністративній комісії установи 20.06.2017 року, 21.06.2018 року - відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення, відповідно до ст. 81 КК України розглядався на адміністративній комісії установи 17.05.2018 року, 23.05.2019 року - знову відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення.
За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який є судимий та відбуває покарання за тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , виходячи з встановлених обставин у сукупності щодо його поведінки та відношення, є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду, шляхом її подачі через даний міський суд.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1