справа № 166/976/19
провадження № 1-кс/166/631/19
У Х В А Л А
25 жовтня 2019 року смт. Ратне
Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна Києвського Ацо,
представника володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09.08.2019 року, -
В С Т А Н О В И В:
До Слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області надійшло клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09.08.2019 року, а саме з автомобіля марки «MАN», р/н НОМЕР_1 , VINCODE: НОМЕР_2 , причеп даного автомобіля VIN CODE: НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , які знаходяться у володінні ОСОБА_5 .
Клопотання мотивує, тим що ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 09 серпня 2019 року було задоволено клопотання слідчого та накладено в рамках кримінального провадження арешт на автомобіль марки «MАN», р/н НОМЕР_1 , VINCODE: НОМЕР_2 , причеп даного автомобіля VIN CODE: НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , які знаходяться у володінні ОСОБА_5 , накладну та пломбу, які вилучені 08.08.2019 під час огляду місця події шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.
ОСОБА_6 є законним та добросовісним володільцем автомобіля марки «MАN», р/н НОМЕР_1 , VINCODE: НОМЕР_2 , причеп даного автомобіля VIN CODE: НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 та знаходиться на території України на законних підставах.
З часу вилучення автомобіля з причепом по час розгляду клопотання, будь-яких процесуальних дій та експертних досліджень за участі вказаного автомобіля з причепом, органом досудового розслідування не здійснено, що свідчить про відсутність необхідності у подальшому застосуванні арешту.
Таким чином, скасування арешту вищевказаного майна, не перешкодить кримінальному провадженню №0000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Також санкція ч.1 ст.332 КК України не передбачає конфіскацію майна, відповідно будь-яких правових підстав для неповернення вищевказаного майна не існує.
Володілець майна та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали повністю з підстав, зазначених у ньому. Просили клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.
Зазслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, Слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на наступне:
Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з цим, ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна в порядку КПК має власник майна після підтвердження цього права за зверненням до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку.
При цьому, ч. 1 ст. 7 вказаного процесуального Закону встановлює загальні засади кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, недоторканність права власності.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Стаття 41 Основного Закону встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Таким чином, Ратнівський районний суд Волинської області зазначає, що Конституція України визначає право власності як одне з основоположних прав особи та встановлює гарантії його недоторканності.
Судом встановлено, що СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Вказане кримінальне провадження було зареєстроване у реєстрі досудових розслідувань 08.08.2019 року за ч. 1 ст. 332 КК України та, в подальшому, перекваліфіковано на ч. 2 ст. 332 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09.08.2019, в межах даного кримінального провадження, накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «MАN», р/н НОМЕР_1 , VINCODE: НОМЕР_2 , причеп даного автомобіля VIN CODE: НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , які знаходяться у володінні ОСОБА_5 .
Разом з тим, володільцю майна ОСОБА_7 , з 08.08.2019 року підозри у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення пред`явлено не було, він не є, також, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Слідчий СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні не довів, що в подальшому застосуванні арешту на вказане майно є потреба чи воно набуте у незаконний спосіб. Крім того, в судовому засіданні слідчий вказав, що з показань допитаних осіб, які намагалися незаконно перетнути державний кордон та були виявлені в транспортному засобі вбачається, що володілець майна не знав про перебування вказаних осіб в його трансортному засобі. Осіб, які намагалися незаконно перетнути державний кордон було виявлено з ініціативи та за сприяння саме ОСОБА_8 .
Окрім того, присутній в судовому засіданні слідчий вказав, що щодо арештованого транспортного засобу та причепу в межах досудового слідства жодних дій органами досудового слідства не заплановано, а саме майно розглядається, як знаряддя вчинення злочину.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Посилаючись на те, що арештоване в межах данного кримінального провадження ухвалою від 09.08.2019 року майно, є знаряддям вчинення злочину, слідчий не надав суду доказів визнання вказаного майна речовим доказом.
Окрім того, як вбачається з повідомлення про виявлене та припинене кримінальне правопорушення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох осіб без документів виявлено саме у вантажному автомобілі, а не у причепі до нього, як про це свідчив у своїх поясненнях власник майна ОСОБА_9 .
Про виявлення вказаних громадян у вантажному автомобілі йдеться й у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотанні про арешт майна від 09.08.2019 року.
Вказані обставини свідчать про наявність розбіжностей у органів досудового слідства у визначенні транспортного засобу, в якому перевозились особи, що намагались незаконно перетнути кордон (вантажний автомобіль, чи причіп до нього), а отже й про наявність розбіжностей у ідентифікаціїї майна, яке слід утримувати під арештом.
Також слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що подаючи клопотання про скасування арешту, представником власника арештованого майна було надано належним чином засвідчений переклад та оригінал довідки іноземної юридичної особи «GMB Logistica and Transport DOOEL Skopje», відповідно до змісту якої вбачається, що вказаний автомобіль Ацо Кієвскі використовує у своїй підприємницькій діяльності для перевезення вантажів і на період з 10.08.2019 року по 15.03.2020 року ним укладені договори щодо перевезень, загальні вартість яких складає 15700 євро.
Беручи до уваги наведене, слідчий судя дійшов висновку про те, що подібне втручання у право приватної власності особи в межах данного кримінального провадження, з врахуванням того, що з дня внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України станом на дату розгляду данного клопотання минуло більше 2 місяців, є надмірним та непропорційним і жодним чином не сприяє реалізації завдань кримінального провадження, задекларованих у ст. 2 КПК України.
Окрім того, при розгляді даного клопотання, Слідчий суддя бере до уваги й ту обставину, що санкція ч. 2 ст. 332 КК України не передбачає конфіскацію транспортного засобу, що, в сукупності з вищенаведеними обставинами, додатково свідчить про надмірний тягар, який несе власник арештованого майна.
Як встановлено в судовому засіданні, особою-володільцем майна доведено законність (добросовісність) набуття у власність вказаного майна, а також правомірність його утримання, в свою чергу, законних підстав та достатніх доказів щодо необхідності подальшого арешту слідчим не здобуто та не надано, вилучені речі оглянуто органом досудового розслідування, незаконності їх набуття чи походження не встановлено, а тому Слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту на вищевказане майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, Слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09.08.2019 року, на майно, а саме: автомобіль марки «MАN», р/н НОМЕР_1 , VIN CODE: НОМЕР_2 , причеп даного автомобіля VIN CODE: НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , які знаходяться у володінні ОСОБА_5 - скасувати.
Автомобіль марки «MАN», р/н НОМЕР_1 , VIN CODE: НОМЕР_2 , причеп даного автомобіля VIN CODE: НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 - негайно повернути ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1