Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2513/19
У Х В А Л А
09.08.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду, Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання слідчого Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 07 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що 06.08.2019 року о 23 год. 55 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2019 року, близько 23 год. 30 хвилин, невстановлена особа керуючи автомобілем марки "БМВ" сірого кольору, іноземного номерного знаку, рухаючись по вул. Центральна в с. Нове Село, Виноградівського району, в напрямку м. Виноградів, не впоралась з керуванням та допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який рухався в попутному йому напрямку. В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_7 , від отриманих травм помер на місці події. Водій з автомобілем марки "БМВ" з місця події зник.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 07.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

07 серпня 2019 року під час проведення огляду місця події - гаражного приміщення розташованого на території багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , який проводився за добровільної згоди власника ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено - автомобіль марки «BMW» моделі «525D», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , частини лакофарбового покриття червоного кольору, які було виявлено на капоті автомобіля марки «BMW» моделі «525D», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , частини матерії, які було влучено з правої верхньої частини вітрового скла вказаного автомобіля та частини волосся із переднього лобового скла автомобіля. Також, в ході огляду салону автомобіля виявлено та вилучено: один змив з ручки відкриття водійських дверей автомобіля, один змив з ручки закриття водійських дверей, один змив із ручки важеля ввімкнення світла поворотників, один змив із ручки перемикання передач, чохол коричневого кольору із керма автомобіля. Вказані предмети постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК, в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.З ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь- якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).

Окрім цього, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, виходячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно - автомобіль марки «BMW» моделі «525D», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , частини лакофарбового покриття червоного кольору, частини матерії, які було влучено з правої верхньої частини вітрового скла, частини волосся із переднього лобового скла, один змив з ручки відкриття водійських дверей автомобіля, один змив з ручки закриття водійських дверей, один змив із ручки важеля ввімкнення світла поворотників, один змив із ручки перемикання передач, чохол коричневого кольору із керма автомобіля, які були виявлені в ході огляду автомобіля марки «BMW» моделі «525D», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , які являються речовими доказами та містять на собі сліди кримінального правопорушенню, для подальшого проведення судово-автотехнічних експертиз.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задоволити. Вказаши на те, що в клопотанні органом досудового розслідування повністю дотримано вимоги ст. 171 КПК України та чітко вказано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, вилучені предмети та транспортний засіб, являються речовими доказами та містять на собі сліди кримінального правопорушення, для подальшого проведення судово-транспортно-трасологічних, судово-автотехнічних експертиз для зясування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди. При проведені огляду місця події була надана добровільна згода власника гаражного примфщення та добровільна згода володільця автомобіля. Вказані обставини підтверджені розпискою та письмовою згодою, які долучені до справи.

Особа, у користуванні якої перебуває автомобіль «BMW» моделі «525D» - ОСОБА_5 в судовому засіданні азначив, що дійсно добровільно надав згоду на огляд автомобіля.

Захисник ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання з тих підстав, що процесуальні дії проведені з порушенням норм КПК, автомобіль вилучено незаконно, а від так в задоволенні вимог клопотання просив відмовити.

При вирішенні клопотання слідчий судді виходить з наступних обґрунтувань.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту даного конкретного майна, конкретизовано підставу та мету накладення арешту на майно.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали клопотання переконливо свідчать про те, що майно, яке зазначене в клопотанні слідчого про накладення арешту, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, та в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Крім цього, слідчий суддя враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження суд не вбачає. При цьому слідчий суддя враховує те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що майно, зазначене у клопотанні про арешт мана є предметом вчинення кримінального правопорушення, та з метою запобігання його подальшого відчуження, зникнення, втраті чи частковому знищенню на нього необхідно накласти арешт.

Доводи захисника про неналежність та недопустимість протоколу огляду місця події є помилковими, оскільки при огляді було дотримано процедуру, якп передбачена в КПК. Так, з матеріалів вдбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , добровільно надали гараж та автомобіль для огляду, на підтвердження чого наявні письмові розписки. З огляду на зазначене підста вважати даний доказ неналежним відсутні.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW» моделі «525D», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , частини лакофарбового покриття червоного кольору, частини матерії, які було влучено з правої верхньої частини вітрового скла, частини волосся із переднього лобового скла, один змив з ручки відкриття водійських дверей автомобіля, один змив з ручки закриття водійських дверей, один змив із ручки важіля ввімкнення світла поворотників, один змив із ручки перемикання передач, чехол коричневого кольору із керма автомобіля, які були виявлені в ході огляду автомобіля марки «BMW» моделі «525D», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 .

Ухвала виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1