ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2984/19
Провадження № 1-кп/210/576/19

"04" червня 2019 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участі:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
свідок ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 06.03.2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 06.03.2019 року.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 04.06.2019 року, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор наполягав на його продовженні так як, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, котрі були підставою на досудовому слідстві для обрання вказаного запобіжного заходу.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, кожен окремо, заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема домашній арешт.

Так, захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в обґрунтування якого зазначила, що слідчим та прокурором у даному кримінальному провадженні взагалі не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно її підзахисного ОСОБА_7 , і жодні об`єктивні дані, які б підтверджували ці ризики, матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, у даному провадженні на досудовому слідстві допитані всі свідки та потерпілі, досудове розслідування завершено, всі докази які сторона обвинувачення вважала за потрібне зібрати зібрані, зафіксовані.
Підставою для обрання запобіжного заходу стало мотивування тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке може бути призначене реальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 жодного разу не вчиняв дій, які б свідчили про його намір переховуватися від органів слідства чи суду, інші дані, які б свідчили про наявність цього ризику, відсутні.
ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Не містять матеріали провадження даних і про те, що ОСОБА_7 перешкоджав кримінальному провадженню або має наміри щодо цього.
Не підтверджено жодними даними і наявність ризику того, що ОСОБА_7 може знищити або спотворити яку-небудь з речей або документів, які мають значення для справи.
Матеріалами провадження не встановлено, що ОСОБА_7 вчиняв спроби незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженню.
В матеріалах кримінального провадження містяться, в тому числі, докази того, що ОСОБА_7 , характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання.
Окрім того, в рахунок відшкодування завданої шкоди, потерпілому ОСОБА_12 було надіслано поштовий переказ у сумі 1 000 гривень, а також так само в рахунок відшкодування завданої шкоди було надіслано поштовий переказ у сумі 1 000 гривень і потерпілому ОСОБА_10 .
А також на теперішній час є місце і для працевлаштування підзахисного.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 не має намірів перешкоджати встановленню істини по справі жодним чином, на свободі може бути соціально корисним та відшкодовувати завдану потерпілим шкоду.
Таким чином захисник вважає, що подальше тримання ОСОБА_7 під вартою не переслідує легітимну мету - запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з огляду на відсутність обставин, що підтверджують жоден із ризиків.
З урахуванням викладеного вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Під час обговорення заявленого захисником клопотання прокурор та потерпілий заперечували щодо його задоволення, просили колегію суддів продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін щодо доцільності продовження строків тримання під вартою, доходить наступних висновків.

В силу вимог ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.

Колегія суддів при розгляді даного питання враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнов проти Росії» (п. 60).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

При цьому, відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не одружений, не працює, при цьому раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 частково відшкодував шкоду потерпілим, що підтверджується копією квитанції.
Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.
Колегія суддів приймає до уваги існування ризику, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.187 КК України, однак вказаному ризику можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його фактичного проживання.
Отже, досліджуючи матеріали клопотання в їх сукупності, на думку колегії суддів, в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який, колегією суддів вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у встановлений час доби із електронними засобами контролю для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Так, в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_11 , яка є матір`ю обвинуваченого, та яка в судовому засіданні пояснила, що постійно мешкає в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На задані питання суду пояснила, що її син до моменту затримання постійно мешкав разом з нею, допомагав фінансово, давав кошти на ремонт, їжу, тощо. Крім того свідок не заперечує проти того, щоб до обвинуваченого був застосований домашній арешт за вказаною адресою її мешкання.

Також колегією суддів беруться до уваги під час прийняття рішення по заявленому клопотанню характеристика за місцем постійного мешкання, що видана на ОСОБА_7 , згідно якої останній постійно мешкав за адресою АДРЕСА_1 , характеризується позитивно.

Також, колегія суддів приймає до уваги Гарантійний лист ТОВ «ОЙЛ РАМ ТОРГ», згідно якого підтверджено, що ОСОБА_7 буде працевлаштований на вказаному підприємстві слюсарем.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, частково відшкодовує завдану шкоду, має постійне місце мешкання, при цьому будь-які докази у підтвердження ризиків, зазначених прокурором в матеріалах справи відсутні, колегія суддів вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів, окрім обставин, зазначених захисником ОСОБА_9 , враховує позицію прокурора щодо наявності ризиків передбачених ст.177 КК України, а саме, можливість впливати на свідків і потерпілих, продовжити вчинення кримінального правопорушення, а тому вважає необхідним покласти на останнього обов`язки визначені ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід достатньо забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок згідно п. 7 ч. 5 ст. 194 КПК України - докласти зусиль до пошуку роботи, про що поінформувати суд .
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника ОСОБА_9 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком дії на 60 днів, тобто до 03.08.2019 року, заборонивши йому залишати житло в нічний час доби а саме з 21-00 години до 07-00 години наступного дня, за адресою проживання: АДРЕСА_1 , поклавши на нього наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 з 21:00 годин вечора до 07:00 годин ранку наступного дня;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до суду паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Строк дії ухвали до 03 серпня 2019 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебувають, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Зобов`язати працівників МеталургійногоВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області встановити обвинуваченому ОСОБА_7 електронний засіб контролю, про що повідомити суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3