Справа № 732/295/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/617/19
Категорія - ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину (2010 року народження), непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним і призначено покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи в сумі 2431 грн.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 на початку вересня 2009 року, в денний час, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с.Лозова Сосницького району, Чернігівської області, знайшов під стріхою нежилого будинку обріз, виготовлений з мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці 16 калібру, моделі ІЖ-5 № НОМЕР_1 , 1948 року випуску, виробництва Іжевського збройового заводу, у цей же день перевіз її при собі до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги ст. 9 постанови № 576 Кабінету Міністрів України „Про затвердження Положення про дозвільну систему від 12.10.1992 року, розділів 14, 15 Інструкціїї „Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, зберігав її в літній кухні в дивані, до 17 години 18 хвилин 16.01.2019 року, а саме до моменту їх виявлення та вилучення співробітниками Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області у ході обшуку вказаного господарства.

Згідно висновку експерта № 95 від 30.01.2019 року, обріз мисливської рушниці, вилучений 16.01.2019 року під час проведення обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_1 є вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим з мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі ІЖ- № НОМЕР_1 , 1948 року випуску, виробництва Іжевського збройового заводу, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 356 мм. й відпилювання приклада до шийки ложі. Обріз для проведення пострілів придатний, знаходиться в працездатному стані. Виготовлений саморобним способом.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 в липні 2016 року, в денний час доби, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на пустирі біля території колишнього ВАТ „Городнянський льонозавод, яке розтшоване за адресою: вул. Льонозаводська, 12 м. Городня Чернігівської області, виявив дикоростучі кущі конопель, одразу після чого, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний обіг наркотичних засобів, з метою незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів в порушення вимог Законів України „Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, „Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними, зірвав руками верхівкову частину, листя та стебла з куща коноплі, тим самим, шляхом знахідки, незаконно придбав наркотичний засіб, в подальшому переніс частину куща коноплі до місця свого проживання, а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому зберігав в приміщенні господарської споруди, яка використовується для зберігання транспортного засобу, без мети збуту, для власного вживання, до 17 години 18 хвилин 16.01.2019 року, а саме до моменту її виявлення та вилучення співробітниками Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області у ході санкціонованого обшуку вказаного господарства.

Згідно висновку експерта № 063 (х) від 31.01.2019 року, надані на експертизу верхівкові частини та листя є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 8,507 г, яка згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, являється невеликим розміром.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність вини у скоєнні кримінальних правопорушень, просить вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року відносно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий, яким на ОСОБА_6 відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що при призначенні покарання на ОСОБА_6 покладено обов`язок лише повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, що не відповідає змісту п.2 ч.1 ст.76 КК України. Вказує, що суд необґрунтовано не зобов`язав обвинуваченого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав, обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За встановлених судом обставин дії ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Що стосується міри покарання, яка призначена обвинуваченому, то відповідно до ст.65 КК України, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких у відповідності до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, а інший до злочинів невеликої тяжкості; вид сукупності, кількість епізодів злочинної діяльності, особу винного: його вік; сімейний стан: одружений, має на утриманні неповнолітню дитину і здійснює догляд за матірю інвалідом 1-шої групи; позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання винного - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та призначив покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та встановленням іспитового строку 1 рік.

На думку колегії суддів призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги прокурора стосовно того, що суд необґрунтовано не зобов`язав обвинуваченого ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання.

Так, відповідно ч.1 ст.76 КК України передбачені обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, зокрема: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Однак, призначаючи покарання ОСОБА_6 районний суд, не зважаючи на вказану імперативну норму, поклав на ОСОБА_6 обов`язок лише повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, що не відповідає змісту п.2 ч.1 ст.76 КК України. Тобто, суд необґрунтовано не зобов`язав обвинуваченого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині застосування ст.76 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з винесенням нового вироку та покладанням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Керуючись ст. ст. 404, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року, щодо ОСОБА_6 скасувати в частині застосування ст.76 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4