Справа № 342/1481/18
Провадження № 1-кп/342/58/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження № 0000264 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працює, виконує підсобні будівельні роботи по найму, відноситься до осіб, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , раніше судимий за злочин, передбачений статтею 164 КК України, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісно ухилявся, як батько, від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні.

Злочини вчинив за таких обставин:

Згідно виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2012 року у справі № 2-956/11 ОСОБА_3 зобов`язаний з 23.12.2011 сплачувати на користь жительки с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області ОСОБА_6 , на утримання двох дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі однієї третьої частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист ОСОБА_6 звернула для виконання до відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції (на даний час - Городенківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області). Старшим державним виконавцем ОСОБА_9 15.03.2012 на підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено сторони виконавчого провадження.

Вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2014 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дочок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 23.11.2011 по 01.07.2013 та призначено покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт, які ОСОБА_3 відпрацював та 28.04.2014 знятий з обліку Городенківським PC Снятинського МРВ КВІ УДПтС України в Івано-Франківській області.

Однак, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став: маючи не зняту і не погашену судимість, в період часу з 01.07.2013 по 01.10.2016 жодного разу не сплатив встановлених рішенням суду аліментів. На підставі постанови старшого державного виконавця Городенківського районного відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції

ОСОБА_9 від 27.09.2016 про звернення стягнення на заробітну плату,

пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з ОСОБА_3 з 01.10.2016 по 28.06.2017 Городенківським районним центром зайнятості здійснювалося відрахування коштів із матеріальної допомоги по безробіттю на сплату встановлених рішенням суду коштів. У вказаний період загальна сума відрахування становила 15347,76 грн., після чого воно було припинене у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_3 в філію ПрАТ «Зернопродукт

МХП» «Перспектив».

На підставі постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції ОСОБА_9 від 27.07.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з ОСОБА_3 в період часу з 01.08.2017 по 31.11.2017 філією ПРАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» здійснювалося відрахування з заробітної плати на погашення боргу та сплату аліментів на загальну суму 6722 грн. Оскільки ОСОБА_3 звільнився з філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив», виплата аліментів припинилась.

З 01.12.2017 до 18.12.2018 ОСОБА_3 для взяття на облік пошуку роботи до центру зайнятості не звертався, будь-яких заходів для офіційного працевлаштування не вживав.

У порушення ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, якими закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ОСОБА_3 , знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи ухилитись від сплати аліментів та утримання малолітніх дітей, з корисливих мотивів, маючи змогу сплачувати аліменти та

утримувати своїх малолітніх дочок, будучи попередженим відділом державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області (тепер - Городенківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області) про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів, жодних дій не вчиняв, в результаті чого за період з 01.07.2013 по 01.12.2018 допустив заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 57553,44 грн., що в сукупності

переевищило суму виплат за тридцять чотири місяці відповідних платежів.

Окрім цього, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 1,194 га, яка знаходиться в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, контур № 405, урочище «Рашківське», кадастровий номер :06:002:0145. Відповідно до договору оренди землі № ОК-8-1/63 від 03.04.2009 та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № ОК-8-1/63 від 04.01.2017 ОСОБА_3 передав ПрАТ «Зернопродукт МХП» в строкове платне користування вищевказану ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки ПрАТ «Зернопродукт МХП» № 2271 від 20.12.2018

ОСОБА_3 протягом 2013-2018 років отримав дохід від надання майна в оренду в розмірі 12367,03 грн. Також, ОСОБА_3 перебував на службі в Збройних силах України та

протягом 2015 року отримав грошове забезпечення в сумі 15282,71 грн., протягом

2016 року - 8963, 93 грн. та протягом 2018 року - 4581, 20 грн.

Знаючи про обов`язок сплачувати аліменти, маючи реальну можливість їх сплачувати, ОСОБА_3 з 01.07.2013 по 01.10.2016, протягом липня 2017 року та з 01.12.2017 по 01.12.2018 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітніх дітей, визначені рішенням суду кошти не сплатив, внаслідок чого допустив заборгованість на суму 57553,44 грн. Також, протягом зазначеного часу, маючи можливість

утримувати своїх дітей, ОСОБА_3 , як батько, злісно ухилявся від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні.

Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 164 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності; до заяви додала довідку державного виконавця Городенківського ВДВС про те, що сукупний розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_3 станом на вересень 2019 р. складає 79933,04 грн. Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілої.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , показав, що з дружиною розлучений, в шлюбі народилось дві дочки: ОСОБА_10 , 2009 року народження, та ОСОБА_11 , 2010 року народження. Колишня дружина забороняє бачитись з дітьми, які разом з нею живуть в с. Лука Городенківського району. Аліменти на утримання дітей не сплачував, тому що не має постійної роботи, а тих коштів, які він заробляє виконуючи підсобні будівельні роботи по найму в людей, йому не вистачає на сплату комунальних послуг, так як він живе сам. З ним зареєстрований його брат, але фактично брат разом з ним не проживає. Батьки померли. Коли перебував в зоні АТО на військовій службі, з його заробітку перераховували аліменти. Щороку йому на картку в банку зараховують одноразову допомогу, як учаснику АТО, і він вважав, що ті кошти перераховують як аліменти на утримання дітей, так як кошти з картки він не знімав, але на його рахунку кошти відсутні. Вину визнає повністю, щиро кається, просить суворо не карати. Буде старатись погасити заборгованість і не допускати заборгованості в наступному.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена. ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісно ухилявся, як батько, від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні, будучи раніше судимим за злочин, передбачений ч. 1ст. 164 КК України. Його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Дані про особу ОСОБА_3 свідчать, що він має постійне місце проживання, офіційно не працює, заробляє на прожиття виконанням підсобних будівельних робіт по найму, не перебуває на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ; за місцем проживання характеризується посередньо, посвідчення, видане 05.08.2016 свідчить, що ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Двічі ухвалами суду був оголошений розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , який не прибував в підготовче судове засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Cт. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Із досудової доповіді Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області слідує, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, ризик небезпеки для суспільства визначається як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позицію прокурора, який вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у мінімальному виді (громадські роботи) та в найсуворішому виді (обмеження волі), передбаченими санкцією інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення. ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 164 КК України, у межах санкції цієї частини статті, у виді арешту в мінімальному розмірі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374,394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк - три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1