печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року за клопотанням Старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління МВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000109 від 03.02.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року за клопотанням Старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000109 від 03.02.2015 року.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011851, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000109 від 03.02.2015 року.

В рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 03.02.2015 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року накладено арешт на транспортні засоби, в тому числі, автомобіль марки SKODA SUPERB, державний номер НОМЕР_1 , вінкод НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Разом з тим, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вищевказаного майна, будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні не має, оскільки не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з завданням кримінального провадження, порушує права ОСОБА_4 , як власника майна, що обумовлює необхідність скасування арешту майна.

Особа, що подала клопотання в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень не надходило.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності сторін які в судове засідання не з`явились, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2014 року за № 50011851 за фактами протиправного заволодіння майном та частками у статутному фонді підприємств групи компаній «Амстор», зловживання повноваженнями особами вказаних підприємств з метою заволодіння незаконно виведеними майновими активами вказаних СГД, у тому числі шляхом підробки та використання завідомо підроблених документів і викрадення печаток та статутних документів, ухилення від сплати податків службовими особами групи компаній «Амстор» та доведення до банкрутства ТОВ «Амстор», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1,3,4 ст. 190, ч.ч. 1,2,5 ст. 191, ч.ч. 2,3 ст. 206, ч.ч. 2, 3 ст. 206-2, ст. 219, ст. 356, ч.ч. 2,3 ст. 357, ч.ч. 1,3, 4 ст. 358, ч.ч. 1,2 ст. 364, ч.1,2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1,2 ст. 367, ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 388 КК України, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000109 від 03.02.2015 року.

В рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 03.02.2015 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2016 року накладено арешт, в тому числі, на автомобіль марки SKODA SUPERB, державний номер НОМЕР_1 , вінкод НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2016 року задоволено частково клопотання адвоката ОСОБА_7 , та знято заборону на використання транспортного засобу SKODA SUPERB, державний номер НОМЕР_1 , вінкод НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

З ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року вбачається, що при накладенні арешту на транспортні засоби, в тому числі, автомобіль марки SKODA SUPERB, державний номер НОМЕР_1 , вінкод НОМЕР_2 , слідчий суддя виходив з того, що вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000109 від 03.02.2015 року.

Разом з тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 розпочато за фактами протиправного заволодіння невстановленими особами, у період з грудня 2014 року, майном підприємств групи компаній «Амстор», а саме автотранспортними засобами у кількості 45 одиниць, які належать ТОВ «Амстор» (), автотранспортними засобами у кількості 45 одиниць, які належать ТОВ «Торговий будинок «Амстор» (), транспортними засобами у кількості 117 одиниць, які належать Об`єднанню «Донецькопродторг» (), автотранспортними засобами у кількості 30 одиниць, які належать ТОВ «Транс-Буд» ().

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Так, право власності ОСОБА_4 на автомобіль марки SKODA SUPERB, державний номер НОМЕР_1 , вінкод НОМЕР_2 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 , виданим центром ДАІ 1405; довідкоюрахунок серії НОМЕР_4 .

Аналізуючи викладене, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем права власності на вищевказаний транспортний засіб. При цьому, будь-яких доказів на спростування доводів заявника стороною обвинувачення слідчому судді не надано.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 , як добросовісного набувача майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року у справі № 200/11008/15-к в межах кримінального провадження № 0000109 від 03.02.2015 року на автомобіль марки SKODA SUPERB, державний номер НОМЕР_1 , вінкод НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1