Справа № 752/9107/19
Провадження №: 1-кп/752/1425/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2019 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві об`єднане кримінальне провадження №0001163, № 0006015 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одружений, який працював неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:
ОСОБА_3 15.02.2019 року приблизно о 23.45 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 43, переконавшись в тому, за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, забрався на дах прибудови до офісного приміщення № 6, після чого шляхом віджиму вікна зазначеного офісу невстановленими досудовим розслідуванням предметами проник в середину даного приміщення. Надалі, проникнувши до приміщення, ОСОБА_3 взяв звідти сумку помаранчевого кольору, що не становить матеріальної цінності, в якій знаходилися пластикова картка, що не становить матеріальної цінності, ноутбук марки Dell Inspiron Blak чорного кольору, у комплекті із зарядним пристроєм та мишкою, вартість якого становить 7605 гривень 00 копійок, та флешка в чохлі коричневого кольору, вартість якої становить 250 гривень 00 копійок, а всього майна, вартість якого становить 7855 гривень 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме взявши вищевказані речі, свій злочинний умисел не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки, маючи намір покинути місце вчинення злочину, був зупинений працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_3 16.07.2019 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 53-А, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який знаходився в автомобілі марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 з відчиненими вікнами. Після цього ОСОБА_3 підійшов до відчиненого вікна правих передніх дверей вище вказаного автомобіля та вихопив із салону вказаного автомобіля мобільний телефон марки «Хуавей», білого кольору, вартістю 1000 грн. 00 коп., який знаходився на панелі автомобіля, та виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця побіг в бік житлових будинків, але з причин, які не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, так як був зупинений пересічними громадянами, які відреагували на гучні крики ОСОБА_7 , який переслідував ОСОБА_3 та просив зупинити останнього.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 намагався завдати потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1000 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, та злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 15.02.2019 року приблизно о 23.45 годині по вулиці Деміївській, забрався на дах прибудови до офісного приміщення № 6, відкрив вікно та взяв з приміщення сумку з ноутбуком та іншими речами, які вказані в акті, потім намагався покинути вказане приміщення із викраденим, однак був зупинений працівниками поліції. Вартість, кількість та різновид майна він не оспорює. Крім того, 16.07.2019 року близько 15 години 30 хвилин він побачив по вул. Васильківській таксиста, який спав, підійшов до відчиненого вікна і витяг із зарядки на панелі авто мобільний телефон, але таксист прокинувся, він злякався і почав тікати, але його затримали перехожі. Вартість та марку телефону не оспорює. ОСОБА_3 вказав, що щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення. На той момент попав під вплив поганої компанії, є повною сиротою, виховувався в інтернаті, висновки зробив, хоче працювати і жити, просить дати йому шанс та не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинах при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали об`єднаного кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочинів, зокрема те, що обидва злочини є не закінченими, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та будь-яких претензій з боку власників майна, у зв`язку із відшкодуванням завданих збитків, в тому числі шляхом повернення майна, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, характеризується з позитивної сторони, згідно з даними облікової документації на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є сиротою, вихованцем інтернату, його молодий вік, те, що він працював, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочинів, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 за вчинені злочини покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкціями відповідних статей із врахуванням вимог ст. 70 КК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару. Із врахуванням вимог вказаної норми, а також обставини вчинення злочинів, відсутність претензій з боку потерпілого та представника потерпілого, дані про особу підсудного, який має постійне місце реєстрації, працював неофіційно, характеризується позитивно, є сиротою, був позбавлений належного батьківського виховання, раніше не судимий, його досить молодий вік, ряд обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання з випробуванням із встановленням максимального можливого іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи принцип індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, вважаю, що остаточне визначене судом ОСОБА_3 покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: ноутбук марки Dell Inspiron Blak, флешка в чохлі коричневого кольору, які знаходяться на зберіганні у ТОВ Розетта Агро офісу № 6, залишити останньому за належністю,

мобільний телефон марки «Хуавей», білого кольору, переданий ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити із взяття під варту на особисте зобов`язання.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу наступні обов`язки:

прибувати до суду за викликом,

не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 з під-варти в залі суду негайно.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1