Провадження №: 1-кс/755/9142/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2019 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0006812 від 16 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и л а :
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .
Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідча суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з клопотання, слідчий зазначає, що метою накладення арешту на квартиру ОСОБА_4 є забезпечення цивільного позову.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Проте, слідчим до клопотання не долучено жодних документів, які б підтверджували ймовірну вартість квартири на яку він просить накласти арешт, як і не долучено жодних документів, які б характеризували квартиру АДРЕСА_1 , зокрема щодо її розмірів, конструкції, місця розташування, облаштування та іншого.
Враховуючи те, що клопотання слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 подано з порушенням вимог ст. 171 КПК України, тому його необхідно повернути прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0006812 від 16 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1