У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "03" червня 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005469 від 19 квітня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «Ведінжстрой», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровсього районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005469 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Прокурор під час обговорення клопотання заявив, що покладається на розсуд суду.
Потерпілий та його представник заперечували проти клопотання захисника ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Вислухавши думку сторін, дослідивши доводи сторони захисту та наявні процесуальні документи, суд прийшов до наступного:
відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 обинувачється в тому, що 18.04.2017 року, близько о 10 год. 30 хв. знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , на п`ятому поверсі де він сперечався зі своїм сусідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_7 на ґрунті виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_4 , після чого послідовно наніс декілька ударів кулаками правої та лівої рук спрямовані в область голови та живота ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 упав на підлогу з висоти власного зросту.

Відповідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 1251 від 14.07.2017 року.

При проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та при вивченні медичної документації на його ім`я мало місце наступне тілесне ушкодження: закрита травма лівого ока у вигляді синця на повіках лівого ока; садна на фоні вищезазначеного синця - на верхній повіці у зовнішнього кута (наслідком загоєння якого стала виявлена при судово-медичному огляді ділянка пігментації шкіри) та крововиливу на склері лівого ока.

Характер та морфологічні властивості вказаних ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок однократної ударної дії тупого твердого предмету, характерні властивості якого в ушкодженнях не відобразились; за строком їх виникнення не суперечать вказаному в постанові терміну, тобто 18.04.2017 року.

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, крововиливів та саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому вказана закрита травма (у сукупності; виявлені тілесні ушкодження знаходяться в одній анатомічній ділянці) відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил».

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України судом роз`яснено обвинуваченому положення ст. 49 КК України за якою захисик просить звільнити його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Вирішуючи порушене захисником обвинуваченого питання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності суд виходить з такого: ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з класифікацією визначеної ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Так, за правилами п.1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Як убачається з обвинувального акту, протиправне діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 було вчинено ним 18 квітня 2017 року, тобто на момент розгляду судом заявленого стороною захисту клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, минуло два роки.
Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
У ході розгляду клопотання під час проведення підготовчого засідання, судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не надано даних які б свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від слідства або суду, вчинення ним нових злочинів та не доведено фактів переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, які передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-288, ст.ст. 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0005469, закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Дані про процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Дані про речові докази у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: