№ 207/2002/18
№ 1-кп/207/159/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В проваджені Баглійського районного суду з 13.06.2018 року перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 16.04.2018 року за обвинувачення ОСОБА_5

13.05.2019 року був здійснений повторний автоматизований розподіл кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України між суддями, у зв`язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_7 від здійснення правосуддя строком на 6 місяців, Рішенням ВРП від 24.04.2019 року, та передано на новий розгляд судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останнього разу продовжувався Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська і закінчується вже 10 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому продовжити ще на 60 днів, так як не перестали існувати ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу та в задоволенні клопотання прокурора просили суд відмовити.

Захисник ОСОБА_6 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою вже один рік, а судовий розгляд фактично обмежився оголошенням обвинувального акту та визначенням порядку дослідження доказів, при цьому усі інші судові засідання зводилися не до дослідження доказів, а до продовження строків тримання під вартою. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілого та свідків. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Матеріали кримінального провадження свідчать про наявність і такого ризику як вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку. Так, слідчий суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого він підозрюється позбавлення волі на строк до восьми років, вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення, вважав доведеними обставини, які виправдовують обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням серйозності висунутого проти ОСОБА_5 обвинувачення, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатніх підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжити злочинну діяльність. Крім того, зважаючи на те, що він не має офіційного місця реєстрації, на час затримання проживав у гуртожитку, може зникнути та ухилитися від явки до суду та у разі доведення його вини уникнути покарання.

Суд враховує ризик можливого впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків, вірогідності його переховування від суду, скоєння ним нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити термін застосування запобіжного заходу обвинувачуваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Аули, Криничанського району, Дніпропетровської області, не працюючого, офіційно не зареєстрований, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 21 липня 2019 року включно.

В задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинувачуваного ОСОБА_5 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1