ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2463/19 Справа № 210/1745/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000380,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єнківці Лубенського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:
- 09.12.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.ст.78, 71 КК України, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання шляхом часткового приєднання до даного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 09.12.2016 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 26.02.2018 року (т.2, а.с.72-73).
Обраний у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу на строк 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 01.09.2019 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Заявлений цивільний позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» 1378 грн. 65 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким виправдати його у пред`явленому обвинуваченні.

Вважає, що він не здійснював злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, кабель не крав, та не бачив ні його, ні ножиць. У той день, 19 лютого 2019 року приблизно о 02 годині ночі він повертався від свого товариша, та зайшов в ялинки в зв`язку з фізіологічними потребами. Потім приїхали працівники поліції та відвезли його до відділення.

Вважає, що пояснення свідка ОСОБА_10 про те, що він бачив, як обвинувачений та ще один чоловік тягнули з люку кабель, на його думку, є неправдивими, оскільки у лютому з восьмого поверху, неможливо було роздивитися обличчя крадія кабелю. Крім того зазначає, що після дзвінка даного свідка до поліції, працівники поліції приїхали через 5 хвилин, і на той час кабель вже був порізаний на частини. Обвинувачений вважає, що за 5 хвилин зробити цього не можливо, а тому, даний факт підтверджує неправдивість показів вказаного свідка.
Зазначає, що за твердженням прокурора, з технічного запису нагрудної камери поліцейського вбачається, що він визнає свою вину у скоєнні крадіжки. Апелянт зазначає, що він ні в чому не зізнавався, та просить переглянути даний запис у суді апеляційної інстанції.
Крім того зазначає, що в судовому засіданні були допитані в якості свідків працівники поліції, які не вказували, що він під час затримання визнавав свою вину. Вважає, що пояснення вказаних свідків, наведені у вироку, не відповідають дійсності.
Вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було обрано судом першої інстанції щодо нього без належних на те підстав.
Також обвинувачений вказує, що згідно протоколу огляду місця події, відбитків слідів пальців його рук на викраденому кабелі виявлено не було.

- прокурор просить вирок в частині призначення обвинуваченому покарання, скасувати та ухвалити новий, яким призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 78 КК України, шляхом часткового приєднання до даного покарання, невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2016 року, призначивши остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисні злочини проти власності, не працює, вчинив злочину в період іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.12.2016 року, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, не одружений, вину у вчиненому злочину не визнав, не розкаявся.

Заслухавши суддюдоповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок підлягає скасуванню на підставі ст. 412 КПК у зв`язку з істотним порушенням процесуального закону під час розгляду справи судом першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час апеляційної перевірки доводів апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора були встановлені допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального закону, пов`язані з вимогами до змісту вироку, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються:
- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;
- статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;
- докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;
- мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення;
- обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання;
- мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому;
- підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду;
- мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
В порушення вищенаведених вимог КПК України, суд першої інстанції, навів у вироку пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у формі відповідей на запитання, не виклавши при цьому своїх висновків щодо наявності чи відсутності в даних поясненнях доказів на підтвердження встановлених судом обставин по справі.
Мотивувальна частина вироку викладена сумбурно, неконкретно, без аналізу зібраних доказів. Вирок за змістом та по суті не відповідає вимогам постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування вироку суду першої інстанції, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно із вимогами ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, Які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Допущені судом першої інстанції порушення, на думку колегії суддів, є істотними порушеннями вимог процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК України, є перешкодою для ухвалення судом законного і обґрунтованого судового рішення.
Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинуваченого ОСОБА_7 на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора, та скасування вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог процесуального закону слід детально перевірити усі докази по справі, які були надані учасниками судового процесу, доводи апеляційних скарг, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну правову оцінку, та ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.
Оскільки справа підлягає поверненню до суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, при яких скоєно злочин, його тяжкість, про те, що ризики у виді можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшились, колегія вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних зобов`язань. Тому колегія вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою до дня проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407,409,412,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до дня проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4