Справа № 729/969/19
1-кс/729/266/19 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку, виходячи із слідуючого.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься у ст. 303 КПК України.
Відповідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9--1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9--1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цьогоКодексу.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Як вбачається зі змісту скарги, скаржник просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні його клопотання та зобов`язати його вжити заходів щодо повідомлення підозри особі. При цьому, оскаржуючи вищевказане рішення слідчого, посилається на п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України. З аналізу даної правової норми слідує, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженірішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. В главі 20 КПК України зазначений перелік слідчих дій, які проводяться під час досудового розслідування, крім того ч.1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Повідомлення про підозру по своїй юридичній суті спрямоване на практичну реалізацію функції органу досудового розслідування та не є слідчою дією в розумінні глави 20 КПК України, а тому рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про вжиття заходів щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 не може бути оскаржене згідно ст. 303 КПК України.
За змістом положень ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1