Справа № 203/3229/19
Провадження № 1-кп/0203/779/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000038 від 01.08.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України,непрацюючого, раніше судимого:26.02.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.311 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки; 13.04.2017 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.390 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнився 09.11.2017 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

01.08.2019 року, приблизно о 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 3 по провулку Січовому у м. Дніпро, на землі знайшов медичний шприц об`ємом 5 мл, з рідиною коричневого кольору та встановив на смак, що зазначена речовина є наркотичним засобом «опій», після чого на підставі раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, підібрав зазначений шприц з наркотичним засобом, тобто незаконно його придбав та став зберігати при собі, для особистого вживання без мети збуту.
01.08.2019 року, близько 13 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи незаконно зберігати при собі зазначений наркотичний засіб без мети збуту, пішим ходом попрямував до станції метро «Вокзальна» в м. Дніпро та, спустившись до приміщення станції метро «Вокзальна» в м. Дніпро, біля касової зони, продовжував курити тютюнові вироби, у зв`язку з чим був зупинений співробітниками ВП в метрополітені ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КУпАП України. Далі, працівники ВП в метрополітені ДВП ГУНП в Дніпропетровській області запросили двох понятих та в присутності останніх поцікавились чи є у ОСОБА_4 при собі якісь заборонені предмети, після чого, в період часу з 14 години 20 хвилин до 14 години 40 хвилин ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції медичний шприц з рідиною коричневого кольору, масою 0,8626 г., яка містить опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,0385 г. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно, без мети збуту, придбав та зберігав при собі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 01.08.2019 року в районі провулка Січового у м. Дніпро на землі знайшов шприц об`ємом 5 мл. наповнений рідиною коричневого кольору, яку визначив для себе як опій, оскільки раніше його вживав, та вирішив залишити собі для особистого вживання, без мети збуту. В цей же день, знаходячись на ст. метро «Вокзальна» в м. Дніпро, біля касової зони палив цигарку, у зв`язку із чим до нього підійшли співробітники ВП в метрополітені ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та склали протокол. Після запитання співробітників поліції чи має він при собі заборонені предмети, він із кишені шортів видав вказаний медичний шприц із рідиною коричневого кольору. В скоєному розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
З таких підстав, суд, приймаючи до уваги всі вищезазначені обставини, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.
Судові витрати в розмірі 942 гривні 06 копійки за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 942 ( дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійки.
Речові докази: спец. пакет№2665893 з вмістом - який переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1