ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1972/19 Справа № 190/397/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено засудженому в задоволенні клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ч.5 ст.72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він був засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за злочин, який вчинив в 2016 році. За вироком цього суду він більше 4 місяців перебував під вартою СІЗО м. Кривого Рогу.
Крім того, звертає увагу на те, що він був на іспитовому строку 1 рік 10 місяців, який також необхідно перерахувати.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В обґрунтування свого судового рішення суд зазначив, що попереднє ув`язнення ОСОБА_7 за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2016 року не застосовувалось, а строк попереднього ув`язнення за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 року зараховано відповідно до вимог ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року діючого в період вчинення останнім кримінального правопорушення, а тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, діючої в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2016 року за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 3 роки. Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2016 року змінено в частині призначеного покарання, та ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.309, ст.75 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки. Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, до засудженого ОСОБА_7 попереднє ув`язнення за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2016 року не застосовувалось, що свідчить про відсутність підстав для застосування ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід засудженому до набрання вироку законної сили залишено у вигляді особистого зобов`язання. Вирок набрав законної сили 23.11.2017 року.
Вказане свідчить, що до засудженого ОСОБА_7 попереднє ув`язнення за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2017 року також не застосовувалось.
При цьому, посилання засудженого щодо зарахування перебування його на іспитовому строку за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України, є безпідставним, оскільки іспитовий строк жодним чином не може вважатися попереднім ув`язненням.
Окрім цього, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2017 року, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_7 обчислювати з 29.12.2017 року.
Злочин, за який ОСОБА_7 засуджено Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 14.03.2018 року він вчинив 28.11.2017 року, тобто після 20 червня 2017 року, та відповідно до протоколу затримання від 29.12.2017 року, ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, 29.12.2017 року (а.п. 9).
Таким чином, зазначене свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, а тому ухвала П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4