УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 07.02.2012р. Саксаганським райсудом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

2) 18.12.2012р. Дзержинським райсудом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 17.02.2015р. на підставі ухвали Дергачівського райсуду Харківської області від 09.02.2015р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1рік 6 місяців 08 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0011313 від 16.11.2019р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 18.12.2012р. Дзержинським райсудом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 17.02.2015р. на підставі ухвали Дергачівського райсуду Харківської області від 09.02.2015р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1рік 6 місяців 08 днів, належних висновків не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 15.11.2019р., біля 18.00год., ОСОБА_4 , маючи на меті злочинний корисливий умисел, направленний на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, простежив від площі Майдан Незалежності у м. Києві за потерпілим ОСОБА_6 , який зняв з особистого рахунку 100000 грн. в приміщенні банку «ОТП Банк», що за адресою: м. Київ вул. Софіївська, 12.

ОСОБА_4 , маючи при собі заздалегідь приготовлений балончик із сльозогінним газом «Кобра 1-Н», наздогнав потерпілого ОСОБА_6 на першому поверсі третього під`їзду, перед ліфтової кабіною у будинку, де проживає останній, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Після чого, ОСОБА_4 зайшов з потерпілим у ліфтову кабіну та маючи на меті злочинний корисливий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення застосував до ОСОБА_6 балончик із сльозогінним газом «Кобра 1-Н».

В подальшому, ОСОБА_4 із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, витягнув ОСОБА_6 з ліфтової кабіни та наніс останньому декілька ударів кулаками та ногами по голові та в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив йому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перелом кісток носу.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення відкрив рюкзак ОСОБА_6 та заволодів грошовим коштами останнього у розмірі 15000 грн. та в подальшому з місця скоєння злочину втік, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

22.11.2019р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 187 КК України у вчиненні нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, слідчим долучені до клопотання зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2019р. у ОСОБА_6 ; протокол огляду місця події від 15.11.2019р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; протокол перегляду відеозапису; протокол впізнання; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протокол перегляду відеозапису за участю підозрюваного ОСОБА_4 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він раніше судимий за скоєння однорідних корисливих злочинів проти власності, та знову підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, вчиненого із застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_6 , яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тому є доведеним існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який немає постійного місця проживання в м. Києві, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, не одружений, немає стійких соціальних зв`язків, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також ту обставину, що безпосередньо після вчинення даного злочину втік, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_6 , яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 листопада 2019 року 17.30год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 17.30год. 20 січня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1