н/п 1-кп/640/1023/19
16.09.2019 Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,-
ОСОБА_5 понад 30 років працював на Державному підприємстві "Харківське конструкторське бюро машинобудування ім. О.О. Морозова" на посадах від конструктора до заступника головного конструктора. В його службові обов"язки входила робота з напрямку експорту силових установок для моторно-трансмісійного відділення для танків радянського виробництва. Влітку 2018 року, точна дата в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_5 , знаходячись в інтернет клубі за адресою: м. Харків, вулиця Гіршмана, 19, під час телефонної розмови з представниками корпорації "Норінко" та заводу 1-го машинобудівного заводу з міста Бао-Тоу (КНР, провінція Внутрішня Монголія) , отримав від останніх пропозицію, щодо участі в розробці моторно-трансмісійного відділення до китайського танка "МВТ-2000", а також наданні консультаційних послуг працівникам машинобудівного заводу № 1, на що надав свою згоду. В подальшому, 13.02.2019 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, ОСОБА_5 прилетів до Китаю (провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) для безпосередньої роботи на машинобудівельному заводі № 1. У період з 13.02.2019 року по 13.04.2019 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, працюючи на машинобудівельному заводі № 1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) ОСОБА_5 розробляв моторно-трансмісійне відділення до китайського танку "МВТ-2000", а також, надавав консультаційні послуги працівникам машинобудівного заводу № 1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) по встановленню даного моторно-трансмісійного відділення на танк "МВТ-2000", тобто, надавав послуги військового характеру на технічну допомогу працівникам машинобудівного заводу № 1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу). Згідно листа № 2425/30-19 від 19.06.2019 року ОСОБА_5 як суб"єкт здійснення міжнародних передач товарів у ДСЕК України не зареєстрований, з метою отримання дозвільних документів на право здійснення міжнародних передач товарів до ДСЕК України не звертався та відповідних дозволів не отримував. Крім того, згідно довідки щодо ідентифікації товарів, що підлягають державному експортному контролю з ТОВ "Інститут електромагнітних досліджень" послуги з розроблення (створення) механічних танкових трансмісій та гідравлічних приводів (систем) керування механічними танковими трансмісіями, що за своїми ознаками відповідають позиції ML 6, під позиції ML 6.а ( з урахуванням примітки 3, розділу 2 загальних приміток та технічної примітки 2 до визначення "компонент" розділу 3 "Визначення термінів…" Загальних приміток) Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю (Додаток до Постанови КМУ від 20.11.2003 року № 1807 зі змінами та доповненнями) відносяться до послуг військового характеру. При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 , дозволяли йому усвідомлювати, що вказані послуги, які він надавав представникам машинобудівного заводу № 1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) є послугами військового призначення. Разом с тим, в силу того, що вказані моторно-трансмісійні відділення використовуються на танках "МВТ-2000" можна зробити висновок, що вони являють собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх розробки, встановлення, надання консультацій з метою підвищення кваліфікації та навчання, згідно абз. 1,4,14,16,17,18,19 ст. 1, ст. 9 ЗУ"Про держаний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання", ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів україни № 1807 від 20.11.2003 року "Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення", підлягали державному експортному контролю їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі обвинувачення за ч. 1 ст. 333 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості та просив її задовольнити, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості та просив її задовольнити. Захисник ОСОБА_7 не заперечував проти затвердження судом, укладеної між сторонами кримінального провадження, угоди про визнання винуватості.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання за: ч. 1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 /три тисячі чотириста/ гривень без права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 /три тисячі чотириста/ гривень без права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1