Номер провадження: 11-кп/813/110/19
Номер справи місцевого суду: 511/1163/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2018 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000580 від 05.05.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Парканці Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, навчається у ЗОШ с. Старостине Роздільнянського району, Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Як вбачається з формулювання обвинувачення зазначеного в обвинувальному акті, 10 квітня 2016 року, біля 15 години, ОСОБА_9 , маючи корисний умисел, з метою викрадення чужого майна прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_11 перелізши через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через розбите вікно проник до будинку, звідки ОСОБА_9 викрав молотка, який знаходився на полиці у кладовій вартістю 70 гривень, 7 наборів гачків для риболовлі вартістю 20 гривень один набор, та 7 саморобних поплавків.
Крім того, 11 квітня 2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_9 повторно, маючи корисний умисел, з метою викрадення чужого майна знов прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де перелізши через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через розбите вікно проник до будинку, звідки ОСОБА_9 викрав газову плиту марки «ENO» на дві конфорки вартістю 5000 гривень, яка знаходилась у приміщенні кухні.
Крім того, у другій декаді квітня 2016 року, більш точного часу установити не надалось можливим ОСОБА_9 повторно, маючи корисний умисел, з метою викрадення чужого майна знов прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де перелізши через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через розбите вікно проник до будинку, звідки ОСОБА_9 викрав 5 алюмінієвих карнизів довжиною по 2 метри кожний, вартістю 200 гривень за 1 карниз, та 2 алюмінієвих карнизи довжиною по 3 метри кожний, вартістю 300 гривень 1 карниз.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, за правовою кваліфікацією, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Ухвалою суду першої інстанції від 25.09.2018 року обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення виявлених у ньому недоліків.

Своє рішення суд мотивував посиланням на клопотання потерпілої ОСОБА_11 про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків, в якому вона вказала на те, що органом досудового розслідування в обвинувальному акті не зазначено про скоєння злочину ОСОБА_9 разом з іншими співучасниками, а саме з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та ОСОБА_20 , не вказано, кому спричинено шкоду, а також реальний розмір суми спричиненої майнової шкоди її сину - ОСОБА_21 , яка йому не відшкодована, так як саме останній є власником домоволодіння та до обвинувального акту не долучений цивільний позов.
Також суд вказав, що в додатках до обвинувального акту цивільний позов відсутній, відсутні розписки обвинуваченого, його захисника та законного представника про вручення їм копії цивільного позову.
В ухвалі зазначено на відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 , зокрема, що саме він вчинив кримінальне правопорушення, з ким, коли, яку нанесли суму збитків, хто був ініціатором вчинення злочину, що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п. 5 ч.2 ст.291 КПК України.
Крім того, суд зазначив про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі встановлені всі обвинувачені, оскільки відповідно до постанови в.о. заступника начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 25.07.2016 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП притягнено батьків 5 неповнолітніх осіб, які разом ОСОБА_9 проникли до будинку потерпілої ОСОБА_11 та викрали та пошкодили майно потерпілої.
Також в ухвалі суд зазначив про те, що органом досудового розслідування не встановлено дорослого організатора та підбурювача злочину і втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Підставами для повернення прокурору обвинувального акту суд визнав відсутність в матеріалах провадження цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 і залишення слідчим без вирішення питання щодо визнання потерпілим від кримінального правопорушення сина потерпілої ОСОБА_21 , який є власником будинку, з якого викрадено майно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, висновок суду є формальним, тому просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що:

- в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 після викладення фактичних обставин чітко та зрозуміло викладене формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_9 , де зазначено час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів, які йому інкримінуються;

- прокурор зазначає, що суд вказав про повернення обвинувального акту прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, проте не вказав кому саме;

- щодо недолучення до обвинувального акту цивільного позову необхідно зазначити, що ОСОБА_11 здала цивільний позов до канцелярії Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області після завершення досудового розслідування та її ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, крім того ОСОБА_11 не заявляла жодних зауважень під час ознайомленням з матеріалами кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , захисник, обвинувачений та його законний представник підтримали доводи апеляційної скарги прокурора та наголосили на тому, що підстав для повернення обвинувального акту не було, тож у них наявний сумнів в неупередженості суду, у зв`язку з чим просили скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

В судовому засіданні, потерпіла та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали, що слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора через те, що органами досудового розслідування були допущені порушення кримінального процесуального закону, рішення суду є обґрунтованим, суд мав право повернути обвинувальний акт зі стадії підготовчого судового засідання.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши вимоги апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, обвинувальний акт, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог, та невідповідності обвинувального акту вимогам, встановленим у ст. 291 КПК України, тобто, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Перевіряючи законність та обґрунтованість прийнятого судового рішення про повернення обвинувального акту органу досудового розслідування для усунення недоліків, апеляційний суд, керуючись нормами діючого законодавства, вважає, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення, яке суперечить вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, виходячи з наступного.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000580 від 05.05.2016 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, із посиланням на неконкретність формулювання обвинувачення, є безпідставними.
З обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 вбачається, що в ньому зазначені всі необхідні відомості: виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, з посиланням на обставини, які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, а тому перешкод для їх дослідження, на думку апеляційного суду, в суді першої інстанції - не існує, у зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні вимогам процесуального законодавства через неконкретність формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам провадження, а підстави для повернення обвинувального акту, як і наведені в ухвалі суду першої інстанції є необґрунтованими та суперечать вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 283,290 КПК України, після визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту, відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні та звернення прокурора до суду із обвинувальним актом досудове розслідування вважається закінченим, інститут додаткового досудового розслідування діючим КПК України не передбачений, у зв`язку з чим вказівки ухвали суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту та необхідність встановлення будь-яких інших обставин, ніж ті, що вже встановлені досудовим розслідуванням є необґрунтованими і не відповідають вимогам діючого закону.
Зокрема, вказівки про необхідність встановлення дорослого організатора чи підбурювача неповнолітніх, необхідність притягнення до кримінальної відповідальності неповнолітніх ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ін., як співучасників злочину суперечать вимогам закону і не можуть бути виконані, оскільки досудове розслідування закінчено і не може бути у будь-який спосіб поновлено, як про це помилково вказують потерпіла і її представник.
Крім того, як вбачається із постанови в.о. заступника начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 25.07.2016 року батьків неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з подіями, які мали місце в інший час, ніж це зазначено в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні.
Посилання в ухвалі районного суду на відсутність цивільного позову потерпілої, який вона подавала до Роздільнянського відділу поліції (а.с. 62 т.2), розписок обвинуваченого і його захисника про отримання такого цивільного позову, як на підставу повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обгрунтованими, оскільки потерпіла не позбавлена можливості під час підготовчого провадження в суді першої інстанції подати цивільний позов. Також не позбавлений такої можливості подати цивільний позов до суду на вказаній стадії кримінального процесу і син потерпілої ОСОБА_21 з приєднанням доказів, що саме йому належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , з якого викрадене майно у даному кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять цивільний позов потерпілої, як наданий слідчому Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 09.09.2016 року, так і Роздільнянському районному суду Одеської області (т.1 а.п.31-47), що додатково вказує на безпідставність рішення суду.
Той факт, що слідчим не було розглянуто клопотання потерпілої ОСОБА_11 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні її сина ОСОБА_21 , також не може слугувати підставою для повернення прокурору обвинувального акту, оскільки за наявності для цього підстав він може бути визнаний потерпілим в підготовчому провадженні суду першої інстанції.
Окрім того, твердження потерпілої і її представника про навмисне непритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_18 не можна визнати обґрунтованими, оскільки орган досудового розслідування на свій розсуд в межах своїх повноважень у передбаченому законом порядку прийшов до висновку про наявність підстав для застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що таке клопотання прокурора відносно ОСОБА_18 перебуває на розгляді Біляївського районного суду Одеської області, чого не заперечували учасники апеляційного розгляду.
Недоліки досудового розслідування кримінального провадження, в тому числі, поновлення прав потерпілих може бути здійснено судом в межах, передбачених діючим КПК України. Вимоги ж потерпілої і її представника щодо необхідності проведення додаткового досудового розслідування діючим законом не передбачені і не можуть бути прийняті апеляційним судом.
Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту №0000580 від 05 травня 2016 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.
З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2018 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000580 від 05.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 3 ст.185 КК України скасувати.

Призначити новий судовий розгляд обвинувального акту в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4