Справа № 509/4710/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Болградського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що в неустановленому місці та часу у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході бесіди виник злочинний умисел направлений на збагачення шляхом заволодіння чужим майном через проникнення до складського приміщення, тобто крадіжки.

Так, вказані особи, спільно та за попередньою змовою групою осіб між собою, з метою реалізації зазначеного умислу прибули на автомобілях марок : «Dalmler Chrysier», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 та «Mercedes-Benz» Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 о 01:40 год. 28.08.2019 р. з міста Одеси до Овідіопольського району в смт. Авангард на вул. Ангарську, 6-В де під`їхали до складського приміщення ТОВ «Handlopex», розташованого по вказаній адресі.

Так реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , шляхом віджиму вхідних дверей та демонтажу металевої решітки, проникли до складського приміщення, розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали автомобільні шини, які належать ТОВ «Handlopex», а саме:

- Ling Long 315/70 R22.5 KTS300 18PR [156 L/154 M] TL M+S 3PMSF у кількості 4шт., вартістю 3 тисячі 500 гривень за 1шт. на загальну суму 14 тисяч гривень;

- Ling Long 315/70 R22.5 KTD300 18PR [156 L/154 M] TL M+S 3PMSF у кількості 4шт., вартістю 3 тисячі 500 гривень за 1шт. на загальну суму 14 тисяч гривень;

- Long march 315/70 R22.5 LM117 18PR [154/150] M TL у кількості 4шт., вартістю 3 тисячі 400 гривень за 1шт. на загальну суму 13 тисяч 600 гривень;

- Long march 315/80 R22.5 LM329 20PR [156/150] M /napкd у кількості 9шт., вартістю 3 тисячі 200 гривень за 1шт. на загальну суму 28 тисяч 800 гривень;

- Long march 385/65 R22.5 LM128 20PR [160/158] K/L TL у кількості 5шт., вартістю 3 тисячі 400 гривень за 1шт. на загальну суму 17 тисяч гривень;

- Long march 385/65 R22.5 LM168 20PR 160 (158) K(L) TL у кількості 2шт., вартістю 3 тисячі 500 гривень за 1шт. на загальну суму 7 тисяч гривень;

- OVATION 385/65R22,5 160K (20PR) VI-022 у кількості 6шт., вартістю 3 тисячі 300 гривень за 1шт. на загальну суму 19 тисяч 800 гривень;

- TAURUS 385/65 R22.5 ROAD POWER S [160] K TL M+S у кількості 2шт., вартістю 3 тисячі 950 гривень за 1шт. на загальну суму 7 тисяч 900 гривень;

- TAURUS 385/65 R22.5 ROAD POWER T [160] K TL M+S у кількості 2шт., вартістю 3 тисячі 950 гривень за 1шт. на загальну суму 7 тисяч 900 гривень. Чим спричинили ТОВ «Handlopex», майнову шкоду на загальну суму 130 000 гривень.

Також перебуваючи у даному складському приміщенні ОСОБА_9 спільно з Борлаком викрали шини на вантажний автомобіль, моделі KUMHO KRD02, у кількості 4шт., вартістю 2 тисячі 500 гривень за 1шт. на загальну суму 10 000 грн, які належать потерпілому ОСОБА_10 . Викрадене майно ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 погрузили до вищевказаних автомобілей та покинули місце вчинення злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 10000 гривень, а разом, своїми діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спричинили майнову шкоду ТОВ «Handlopex» та потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 140 000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у приміщення, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

28 серпня 2019 року о 11:00 год. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

29.08.2019 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України

Вина ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити у його задоволенні та обрати у відношенні підозрюваного міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на відсутність судимостей та відсутністю матеріальної шкоди.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання докази, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: ОСОБА_8 не працює, немає постійного джерела прибутку та офіційного заробітку і відповідно у нього відсутні засоби існування, відсутні міцні соціальні зв`язки, вчинив тяжкий злочин спільно та за попередньою змовою групою осіб, кваліфікований за ст. 185 ч.3 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто є тяжким умисним корисним злочином, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити новий злочин.

Таким чином, на думку суду існують вищевказані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 є цілком обґрунтованими.
Суд звертає увагу на вимоги ч. 5 ст. 193 КПК України, відповідно до якої - будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.
При цьому, з урахуванням особи підозрюваного і його матеріального стану, вартості матеріальної шкоди з урахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно з якою розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього - суд вважає необхідним визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 грн., роз`яснивши підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним в разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки та роз`яснити наслідки їх порушення.

Керуючись ст.ст. 182,183,193,194,197 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 11:00 год. 26.10.2019 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання з 11:00 год. 28.08.2019 року до 11:00 год. 26.10.2019 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26.10.2019 року о 14.20 год.

Встановити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 грн., яку внести у вигляді коштів у грошовій одиниці України на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 кожний четвер о 10:00 у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;

- не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, відомості про яких наведені у додатках до клопотання.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1