Справа № 305/386/18
Номер провадження 1-кп/305/299/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000095 від 28.01.2018 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водиця, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, прибиральника Верхньоводянської ЗОШ 1 ступеню №2, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , при невстановлених слідством обставинах, місці та часі назаконно придбав речовину рослинного походження, коричневого кольору, яка згідно висновку експерта 6/74 від 20.02.2018 є канабісом з характерним запахом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений та маса якого у перерахунку на суху речовину становить 148,325 г.

Надалі, ОСОБА_4 , в період до 16 години 40 хвилин, 27.01.2018 незаконно зберігав вище вказану речовину за місцем свого проживання у приміщення надвірної споруди (сараю), яка знаходиться на території дворогосподарства поряд із житловим будинком АДРЕСА_1 , без мети збуту.

27.01.2018, у ході обшуку, проведеного у зазначеному дворогосподарстві на підставі ухвали слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_6 від 25.01.2018 працівниками Рахівського відділення поліції наркотичні засоби було виявлено та вилучено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що після смерті матері, залишився проживати у будинку АДРЕСА_1 . У господарському приміщенні, серед іншого, зберігалася якась суха трава коричневого кольору, із характерним запахом, як виявилося то були наркотичні засоби, які він не викинув. Під час проведення обшуку працівники поліції знайшли та вилучили наркотичні засоби. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вину у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше. З досудової доповіді органу пробації на обвинуваченого ОСОБА_4 , слідує, що його виправлення без позбавлення волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, який просив призначити покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без його ізоляції від суспільства в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати, 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні, що становлять вартість проведеної судової експертизи наркотичних засобів їх аналогів та прекурсорів (висновок 6/74 від 20.02.2018) підлягають до стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. В ході судового розгляду клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави - 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні процесуальних витрат, що становлять вартість проведеної судової експертизи наркотичних засобів їх аналогів та прекурсорів (висновок 6/74 від 20.02.2018).

Речові докази: речовину рослинного походження - канабіс, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1