ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1207/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №631/933/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, без утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 28.12.1989 року Дзержинським районним судом міста Харкова за частиною 3 статті 81, частини 4 статті 81, частини 3 статті 140, статті 42 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, звільнений 24.06.1994 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
- 12.01.1996 року Дзержинським районним судом міста Харкова за частиною 2 статті 141 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, звільнений 11.09.1998 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
- 24.05.1999 року Дзержинським районним судом міста Харкова за частиною 2 статті 141 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.05.2002 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
- 06.03.2007 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, звільнений 27.03.2007 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,
- 13.09.2014 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 та частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі,

визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В силу ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та попереднім вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, зараховано відбуте покарання за попереднім вироком.
Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту його затримання, тобто з 13 вересня 2017 року, зараховано час попереднього ув`язнення.

Вироком районного суду встановлено, що ОСОБА_7 в десятих числах січня 2017 року, більш точної дати як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, близько 23 годині 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресом: АДРЕСА_1 , - вирішив вчинити крадіжку майна із домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресом: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшовши через вхідну хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 , де пошкодивши вхідний металевий замок на дверях, проник у будинок, викравши з нього належне останній та перелічене у вироку майно. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 607,80 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 в двадцятих числах січня 2017 року, більш точної дати як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресом: АДРЕСА_1 , - вирішив вчинити крадіжку майна із дачного домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресом: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території дачного домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшовши через вхідну хвіртку проник на територію дачного домоволодіння ОСОБА_9 , де пошкодивши металеву решітку на віконному проймі, проник у будинок, викравши з нього належне останньому та перелічене у вироку майно.
Потім ОСОБА_7 підійшов до сараю, який розташований на території зазначеного дачного домоволодіння, де пошкодивши замикаючі пристрої, проник всередину, викравши з нього належне потерпілому ОСОБА_9 майно, що перелічене в оскаржуваному вироку. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1434,00 гривень.
Також, ОСОБА_7 в двадцятих числах січня 2017 року, більш точної дати як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, близько 23 годині 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресом: АДРЕСА_1 , - вирішив вчинити крадіжку майна із дачного домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресом: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території дачного домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшовши через вхідну хвіртку проник на територію дачного домоволодіння ОСОБА_10 , де пошкодивши металеву решітку на віконному проймі, проник у будинок, викравши з нього належне останньому та вказане у вироку майно. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1594,31 гривень.
Крім цього, ОСОБА_7 23 лютого 2017 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресом: АДРЕСА_1 , - вирішив вчинити крадіжку майна із домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресом: АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшовши через вхідну хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_11 , де пошкодивши металевий замок на вхідних дверях, проник у будинок, викравши з нього належне останньому та перелічене у вироку майно. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 965,00 гривень.
Окрім цього, 06 серпня 2017 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресом: АДРЕСА_1 , - вирішив вчинити крадіжку майна із дачного домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за адресом: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшовши через вхідну хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_12 , де пошкодивши металевий навісний замок на вхідних дверях, проник у будинок, викравши з нього належне останньому вказане у вироку майно. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1644,00 гривень.
Також, в двадцятих числах серпня 2017 року, більш точної дати як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, близько 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи вдома за адресом: АДРЕСА_1 , - вирішив вчинити крадіжку майна із домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , - звідки вже вчиняв крадіжку раніш. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він о 23 годині 30 хвилин цього ж дня, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшовши через вхідну хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 , де розбивши віконне скло, проник у будинок, викравши з нього належне останній та вказане у вироку майно. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1966,56 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання даного покарання та покарання, призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд призначив остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, проте визначив покарання, що є таким же, що було призначено за ч. 3 ст. 185 КК України. Також звертає увагу, що ОСОБА_13 вчинив 6 епізодів корисливих злочинів, раніше судимий, майно потерпілим було повернуто працівниками поліції, тобто незалежно від волі підсудного. Визнання вини з боку обвинуваченого було вимушеним, під тягарем доказів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній наведені; обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Обгрунтованість засудження обвинуваченого та правова кваліфікація його дій учасниками судового розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги прокурора, а саме в частині правильності призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі та згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за оскаржуваним вироком та попереднім вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 року, у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, районний суд зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, данні про його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
Колегія суддів, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, вважає їх обґрунтованими.
При призначенні покарання, суд першої інстанції в недостатній мірі врахував тяжкість вчинених злочинів, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого та призначив покарання, що є недостатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.
Апеляційний суд приймає до уваги тяжкість та суспільну небезпечність вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, наслідки, що настали.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Обласний центр профілактики і боротьби зі СНІДом» з 20.07.2015 року, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Також, апеляційний суд враховує ту обставину, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим та після відбування покарання у виді позбавлення волі, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив ряд умисних корисливих тяжких злочинів.
Вказані обставини судом першої інстанції не враховані, обвинуваченому призначено занадто м`яке покарання, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для скасування вироку.
Таким чином, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку з призначенням обвинуваченому більш суворого, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України покарання.
Вирішуючи питання щодо розміру призначеного покарання, колегія суддів зазначає, що запропоноване прокурором в апеляційній скарзі покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі є занадто суворим та неспівмірним зі скоєними злочинами, а тому апеляційна скарга прокурора задовольняється частково, обвинуваченому призначається покарання у межах санкції статті обвинувачення та за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів,відповідатиме вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільній небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, скасувати і ухвалити свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 року більш суворим, призначеним за даним вироком покаранням, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяця позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_7 відбуте покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 13 вересня 2017 року.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя -

Судді: