Справа № 545/1369/19
Провадження № 1-кп/545/157/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горінчове Хустського району Закарпатської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, маючий на утримання малолітню дитину, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

встновив:

20.12.2018 року близько 8 годині 30 хвилин в світлий час доби у умовах ожеледиці ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням Полтава-В.Рублівка-Котельва від м.Полтави у напрямку смт.Котельва, який проїжджаючи поблизу електроопори №79 у Полтавському районі Полтавської області, в порушення вимог пункту 10.1 та 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року змінив напрямок свого руху ліворуч не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ГАЗ 32213-420, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по своїй смузі для руху зустрічного напрямку.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля ГАЗ 32213-420 ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №1473-а від 05.02.2019 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді двосторонніх переломів ребер з крововиливами в оточуючі м`які тканини, повний розрив висхідної частини дуги аорти з крововиливами в параортальну клітковину, деревовидний розрив печінки, крововиливи у вишок серця, прикореневі крововиливи на поверхні легенів, м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні з крововиливами в лобно-тім`яній ділянці в центрі, садна голови, верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть.

Причиною смерті ОСОБА_6 стала гостра крововтрата, яка розвинулася при тупій травмі тулубу з переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів.

Крім того внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ГАЗ 32213-420 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №201 від 22.03.2019 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої плечової кістки в середній третині, забійних ран та забоїв м`яких тканин лівої верхньої кінцівки з подальшим порушенням її функції, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, по ознаці небезпеки для життя.

Пасажиру автомобіля ГАЗ 32213-420 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №206 від 22.03.2019 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку з переломами кісток лицевого скелету, гематоми та забійно-різаних ран голови, шиї, субконьюктивального крововиливу лівого ока, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної події на наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №143 від 29.03.2019 року є порушення вимог пункту 10.1 та 1.1 розділу 34 ПДР України водієм ОСОБА_5 , а саме: - 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; - 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; - лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути зіткнення, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм ПДР України.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 , заподіяли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 та спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що має водійський стаж з 1989 року. 20.12.2018 року близько 8 годині 30 хвилин в умовах ожеледиці він керував технічно справним автомобілем марки Mitsubishi Pajero Sport, який належить його дружині та рухався по автодорозі від м.Полтави у напрямку смт.Котельва. Щоб уникнути зіткнення з автомобілем, що їхав попереду, в порушення вимог Правил дорожнього руху змінив напрямок руху та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ГАЗ під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по своїй смузі для руху зустрічного напрямку. Крім того внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди були травмовані пасажири автомобіля ГАЗ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ним також отримано тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він по даний час перебуває на лікуванні, йому встановлена друга група інвалідності. Він жалкує про те, що трапилась вказана дорожньо-транспортна подія за його вини. Заподіяна потерпілим шкода ним відшкодована, вибачився пере родичами загиблого та потерпілими, яким завдано тілесні ушкодження.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до суду направили заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі, претензій до обвинувачено не мають, не наполягали на суворому покарання (а.к.п.67, 69, 72).

Суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1473-а від 05.02.2019 року, при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_6 виявлені слідуючи тілесні ушкодження: двосторонні переломи ребер з крововиливами в оточуючі м`які тканини. Повний розрив висхідної частини дуги аорти з крововиливами в параортальну клітковину. Деревовидний розрив печінки. Крововиливи у вишок серця. Прикореневі крововиливи на поверхні легенів. М`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні з крововиливами в лобно-тім`яній ділянці в центрі. Садна голови, верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть.

Причиною смерті ОСОБА_6 стала гостра крововтрата, яка розвинулася при тупій травмі тулубу з переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів (а.к.п.150-155).

Проведенням судово-медичної експертизи, наданої медичної документації на ОСОБА_7 , встановлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої плечової кістки в середній третині, забійних ран та забоїв м`яких тканин лівої верхньої кінцівки з подальшим порушенням її функції, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які могли утворитись від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючи частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах вказаних вище, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, по ознаці небезпеки для життя (висновок судово-медичної експертизи № 201 від 22.03.2019 року) (а.к.п.160, 161).

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №143 від 29.03.2019 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1, п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п.145-149).

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , заподіяли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 та спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_8 , встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілих.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Підсудний ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин з необережності, в результаті якого спричинено тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 , заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , злочин вчинив в тверезому стані.

ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку (а.к.п.174-176, 181, 182).

Згідно довідок лікарняних закладів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак є інвалідом другої групи загального захворювання (а.к.п.184-187).

Відповідно до досудової доповіді Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 08.10.2019 року, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній; виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства (а.к.п.88-92).

Досудова доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі на певний строк, містить інформацію, що характеризує обвинуваченого та надається, відповідно до вимог ч.1 ст.314-1 КПК України, з метою прийняття судового рішення і не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

На підставі ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений фактично вину визнав, виявив готовність нести покарання та вжив заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , в ході судового розгляду не встановлено.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, думку потерпілих, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений ОСОБА_5 заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений, допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, беручи до уваги, що ОСОБА_5 під час ДТП перебував в тверезому стані, має водійський стаж 30 років, суд вважає, що з урахуванням вимог ст.65 КК України, для попередження вчинення обвинуваченим аналогічних злочинів та для забезпечення виправлення обвинуваченого, до ОСОБА_5 необхідно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинуваченого, та наявності обставини, що пом`якшує його покарання, думки прокурора та потерпілих, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням умов ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання в даному випадку відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України.

Суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, а саме: - накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.12.2019 року на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, бежевого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5341 15.12.2018 року належить ОСОБА_10 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) (а.к.п.109); - накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.12.2019 року на автомобіль марки ГАЗ 32213-420, д.н.з. НОМЕР_4 , 2006 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрації ТЗ серії НОМЕР_5 , виданого 25.02.2017 року належить ДП «ПІД-ВО ДКВС України (№65)», адреса: Полтавська область, Полтавський район, с.Божківське, вул.Паркова,14) (а.к.п.110).

Речові докази: автомобіль марки ГАЗ 32213-420, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 слід повернути власникам відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Частиною другою статті 124 КК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на корить держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

В зв`язку з цим, з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів в сумі 3718 грн. 00 коп. (а.к.п.112-149).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3718 грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.12.2019 року на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, бежевого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5341 15.12.2018 року належить ОСОБА_10 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.12.2019 року на автомобіль марки ГАЗ 32213-420, д.н.з. НОМЕР_4 , 2006 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрації ТЗ серії НОМЕР_5 , виданого 25.02.2017 року належить ДП «ПІД-ВО ДКВС України (№65)», адреса: Полтавська область, Полтавський район, с.Божківське, вул.Паркова,14) скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль марки ГАЗ 32213-420, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 повернути власникам.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Полтавський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1