Справа № 357/447/18
У Х В А Л А
26.06.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст. 28 ч.1 ст. 365 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018 р. обвинувальний акт затверджений 31.10.2017 р. прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Київської області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ст. 28 ч.1 ст. 365 ч.2 КК України, переданий судді ОСОБА_1 . Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося слідчим відділом прокуратури Київської області.

В ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 заявила відвід прокурору ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що постановою заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 від 10.10.2018 р. у даному кримінальному проваджені була змінена група прокурорів, до складу якої включений прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 . Вказане здійснено всупереч вимог КПК України, оскільки заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 не є прокурором вищого рівня відносно прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 . Враховуючи що прокурор ОСОБА_3 є неналежним прокурором, у сторони захисту існують обґрунтовані сумніви її неупередженості, що є підставою для відводу прокурора ОСОБА_3 відповідно до ст. 77 КПК України.

Суд вислухавши думку обвинувачених, захисника ОСОБА_9 , прокурора, яка проти задоволення заяви про відвід, дослідивши постанову заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 від 10.10.2018 р. про зміну групи прокурорів, дійшов наступного.

Згідно ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 341 КПК України та частиною 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення зави про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про прокуратуру». Підпорядкування прокурорів та виконання наказів і вказівок.

1. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

2. Генеральний прокурор України має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.

Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури.

Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.

3. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

4. Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 як заступник керівника регіональної прокуратури - органу прокуратури, у конкретному кримінальному провадженні вправі відповідно до вимог КПК України, закону України «Про прокуратуру» визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу прокуратури: прокуратури Київської області, тобто регіональної прокуратури, з включенням до її складу керівника місцевої прокуратури, їх першого заступника та заступників.

Заступник керівника регіональної прокурора Київської області ОСОБА_8 відповідно до вищевказаних норм КПК України, закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів місцевої прокуратури, оскільки він, на переконання суду, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів, прокурором вищого рівня. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалось слідчим СВ прокуратури Київської області, обвинувальний акт до суду був направлений прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 .

Обставини зміни (необхідність зміни групи прокурорів), зазначені у постанові від 10.10.2018 р., а саме: у зв`язку із змінами у структурі та штатному розкладі прокуратури області, а також з метою забезпечення належної якості підтримання державного обвинувачення і швидкого судового розгляду, є такими, що не відповідають підставам за яких, відповідно до ст. 37 ч.2,3 КПК України може бути здійснена заміна прокурора.

Суд зазначає, що у постанові від 10.10.2018 р. про зміну групи прокурорів заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 не зазначив, якого конкретно прокурора із зазначених у раніше винесених постановах про призначення прокурора, визначення групи прокурорів, зміну групи прокурорів, визначення старшого групи прокурорів він замінює на якого конкретно та чому/ з якої саме підстави із передбачених ст. 37 КПК України. Із постанови від 10.10.2018 р. витікає, що до складу групи прокурорів включені 7 прокурорів прокуратури Київської області, у ній відсутній прокурор ОСОБА_7 , який затвердив обвинувальний акт і направив його до суду, та 25 прокурорів Білоцерківської місцевої прокуратури, у т.ч. прокурор ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 22 ч.3, ст. 412 ч.1,2, ст. 415 ч.1 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою. Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 є неналежним прокурором у вказаному кримінальному проваджені, оскільки її включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог КПК України, закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з цим, на переконання суду, у сторони захисту існують обґрунтовані підстави вважати, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості, а тому заява про відвід підлягає задоволенню, прокурор ОСОБА_3 відводу.

Відповідно до ст. 83 ч. 1 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені інший прокурор керівником органу прокуратури.

Згідно із ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 3,37,77,80,81,83,371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Заяву захисника ОСОБА_6 від 26.06.2019 р. про відвід прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому розгляді кримінального провадження № 357/447/18-к, 1-кп/357/558/19 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст. 28 ч.1 ст. 365 ч.2 КК України, задовольнити.

Копію вказаної ухвали надіслати заступнику прокурора Київської області ОСОБА_8 для відому і забезпечення участі у підготовчому судовому засіданні належного прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду