Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України

19 червня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням заступника начальника слідчого відділу Вараського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 29 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Великі Телковичі, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у рамках кримінального провадження №00000197 за внесеними відомостями до ЄРДР від 28 травня 2019 року;

за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу начальника Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 травня 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 травня 2019 року відносно ОСОБА_5 скасувати та постановити нову ухвалу судом апеляційної інстанції, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб і утримувати його в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення розміру застави, з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України..

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому залишати цілодобово житло - квартиру АДРЕСА_2 .. Строк дії запобіжного заходу встановлено до 28 липня 2019 року включно. Також покладено на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого Вараського ВП ГУНП в Рівненській області та носити електронний засіб контролю. Крім того, вирішено негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця проживання - у квартиру квартиру АДРЕСА_2 , а виконання ухвали в частині доставлення підозрюваного до місця проживання і застосування засобів контролю доручено Вараському ВП ГУНП в Рівненській області.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що в порушення ст..ст. 23,178 КПК України слідчим суддею не було досліджено та надано оцінки всім матеріалам та обставинам, що мають суттєве значення і враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були доведені обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Додає, що обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування являється те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину за обтяжуючої обставини, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння, і у разі визнання судом винним його за вчинення цього злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 15 (п`ятнадцяти) років. Крім того додає, що ОСОБА_5 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дорожнього руху, має по місцю проживання напружені відносини з дружиною, відсутність постійного місця роботи.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, зазначив в ухвалі, що прокурором не було доведено, що підозрюваний може вчинити нові злочини, незаконно впливати на потерпілих і свідків, переховуватись від органів слідства, враховуючи вік підозрюваного, а також те, що підозрюваний сам після вчинення злочину, у якому він підозрюється, викликав поліцію. Крім того, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховував не тільки положення, передбачені у КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. Між тим, слідчий суддя зазначив, що відносно ОСОБА_5 відсутні відомості про негативну його характеристику з місця проживання, він є пенсіонером, а тому дослідивши клопотання та додані до нього документи прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання про взяття обвинуваченого під варту і обмежитись застосуванням до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, пояснення захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та пояснила, що підозрюваний їй постійно погрожує, перевіривши надані матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з таких підстав.

У силу ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор довів, що застосований слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та які можуть настати з боку підозрюваного під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та у ході розгляду клопотання слідчого, вищевказані вимоги закону слідчим суддею суду першої інстанції були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенню клопотання слідчого.

Як слідує із клопотання слідчого, 28 травня 2019 близько 13-ї год. 15 хв., у ході телефонної розмови з інспектором з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що він за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 із належної йому мисливської зброї застрелив свого сина ОСОБА_12 .. У ході огляду місця події було виявлено труп ОСОБА_13 з двома вогнепальними пораненнями та за даним повідомленням 28 травня 2019 року було внесено відомості в ЄРДР за №00000197.

29 травня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що виразилось в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали підтверджується, що в ході дослідження клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання про взяття підозрюваного ОСОБА_5 під варту і обмежитись застосуванням до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, оскільки у ході дослідження особи підозрюваного, не було встановлено відомостей про негативну характеристику з місця проживання, був врахований вік підозрюваного, який є пенсіонером та не притягувався до адміністративної відповідальності.

З урахуванням цих обставин, слідчий суддя вирішив, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту на 60 днів із забороною залишати місце постійного проживання цілодобово, а також, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і для запобігання спробам переховуватись від слідства, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зобов`язати підозрюваного прибувати на першу вимогу до слідчого та покласти зобов`язання, передбачені п.п. 4, 9 ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, враховував і вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права людини на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити, зважаючи в тому числі і на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 15 (п`ятнадцяти) років і, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він є непрацюючим.

Разом з тим, 06 червня 2019 року на електронну адресу Рівненського апеляційного суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_10 , яка є дружиною підозрюваного, та з якої слідує, що на даний час, вона не може проживати разом в одній квартирі, де проживає ОСОБА_5 , так як, останній їй погрожує розправою, веде себе неадекватно, у зв`язку із чим їй доводиться проживати у знайомих, тому просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, що підтвердила також у судовому засіданні апеляційного суду.

З урахуванням наведеного, а також того, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було враховано всіх обставин, як того вимагає ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також зважаючи на згадані особливості даного кримінального провадження, а також встановлені органом досудового розслідування обставини даного кримінального провадження, колегія суддів вважає виправданим необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення ризиків, закріплених у ст.177 КПК України що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України, нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Надані стороною захисту під час розгляду апеляційної скарги прокурора позитивні характеризуючи дані, зокрема з попереднього місця роботи підозрюваного ОСОБА_5 , Володимирецької районної організації Українського товариства мисливців і рибалок, а також інші документи, що підтверджують хронічні захворювання підозрюваного, а також факт того, що ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, на думку колегії суддів, не можуть слугувати підставами для залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін та залишення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 29 травня 2019 року задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Великі Телковичі, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у рамках кримінального провадження №00000197 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави, взявши його під варту в залі судових засідань апеляційного суду.

Встановити строк дії цієї ухвали до 28 липня 2019 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1