УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

31 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретареві - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , апелянта ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року про повернення заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про перегляд вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами та матеріали судової справи, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року заява ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про перегляд вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами та матеріали судової справи їм же повернута.

На обгрунтування суд послався на те, що заявники, всупереч вимогам ст. 462 КПК України, не надали жодних документів, які б доводили, що викладені ними обставини підтверджували невинуватість засуджених або вчинення ними менш тяжкого кримінального правопорушення і відповідно перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

У заяві, акцентував увагу суд першої інстанції, містяться лише припущення заявників щодо наявності нововиявлених обставин, якими визнаються штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок. Жодного доказу на підтвердження цих тверджень щодо фальшування матеріалів справи, і, як результат невинуватості заявників, суду не надано.

Справа № 1о/752/5/19 Апеляційне провадження:11-кп/824/2643/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_9 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

На цих підставах суд прийшов до висновку, що заява повинна була бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналась або могла дізнатися про ці обставини.

Аналізуючи саму заяву від 19 березня 2019 року, суд зауважив, що всі нововиявлені, як вважають заявники, обставини стали їм відомі на стадії касаційного провадження після допуску до участі у справі захисника ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 152).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 23 січня 2014 року залишив без задоволення касаційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , а вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 1 серпня 2013 року - без змін.

На цих підставах суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами мала бути подана в тримісячний строк після 23 січня 2014 року, а фактично заявники її подали лише 7 вересня 2018 року і причини пропуску встановленого тримісячного строку більш ніж на три роки в клопотанні про його поновлення нічим не обґрунтували.

Крім того, суд вказав також на те, що обставини, які заявники вказують як нововиявлені, фактично були предметом розгляду суду касаційної інстанції та належна оцінка їм була надана в ухвалі від 23 січня 2014 року.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції та направити їхню заяву про перегляд вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2012 року на новий судовий розгляд.

На обгрунтування апелянти викладають обставини справи, вказують на ознаки фальсифікації матеріалів досудового розслідування, покладених в основу обвинувального вироку, а також порушення права обвинувачених на захист під час проведення досудового розслідування, а щодо пропуску строку звернення з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, наполягають, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення ч.4 ст. 461 КПК України, відповідно до яких за наявності обставин, що підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено, а також акцентують увагу на тому, що двома ухвалами Київського апеляційного суду - від 18 грудня 2018 року та від 8 липня 2019 року (т. 1, а. с. 140-141, 236-241) - були скасовані ухвали Голосіївського районного суду міста Києва відповідно від 11 вересня 2018 року та від 20 березня 2019 року, якими їхню заяву від 7 вересня 2018 року про перегляд вироку щодо них за нововиявленими обставинами їм було повернуто і суди апеляційної інстанції двічі приймали рішення про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що, на переконання апелянтів вимагало не вирішувати в черговий раз питання щодо можливості відкриття провадження за цією заявою, а призначати розгляд заяви по суті.

Заслухавши доповідь судді, виступи ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційних доводів, а прокурора - проти можливості задоволення апеляційних вимог, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами судової справи, колегія суддів визнає наступне.

Відповідно до ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV КПК України в іншому складі суду "Судове провадження у першій інстанції".

Отже, для визначення нового складу суду при такому розгляді належить, відповідно до положень ст. 35 КПК України, зареєструвати матеріали провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені процесуальним законом документи, що подаються до суду в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснює під час реєстрації визначення судді (запасного судді, слідчого судді) за принципом вірогідності.

В силу ст. 464 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду, передається в порядку черговості судді суду та в її розгляді не має права брати участь суддя, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання.

Не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, при цьому до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами ст. 462 КПК України застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього ж кодексу, яка регламентує підстави і порядок повернення касаційної скарги, в тому числі в п. 3 цієї частини прямо вказано, що касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Отже міркування апелянтів та захисника про те, що у цьому випадку суду належало розпочати провадження за нововиявленими обставинами суперечить вказаним положенням процесуального закону, а саме ст. ст. 35, 416, 464, 462, 429 КПК України, а тому судова колегія ці міркування відхиляє.

При цьому мається також на увазі, що в обох випадках скасування ухвал від 11 вересня 2018 року та від 20 березня 2019 року суди апеляційної інстанції прямо вказували саме на те, що приймаючи рішення про повернення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами суди першої інстанції не перевірили з достатньою повнотою та не обґрунтували саме питання дотримання строку звернення з заявою про перегляд вироку в світлі положень ст. 461 КПК України, тобто приймаючи рішення про повернення заявникам їхньої заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, викладене в оскарженій ухвалі від 19 липня 2019 року, суд першої інстанції в повному обсязі виконав не тільки вимоги вказаних вище кримінальних процесуальних норм, але й вимоги, викладені в ухвалах апеляційного суду від 18 грудня 2018 року та від 8 липня 2019 року.

Хибне тлумачення дають апелянти та їхній захисник також і положенням ч.4 ст. 461 КПК України, яка встановлює, що за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено, бо системний аналіз всіх чотирьох частин ст. 461 КПК України показує, що у цьому конкретному випадку мова йде саме про відсутність встановленого строку перегляду судового рішення, а не встановленого строку на звернення про його перегляд, який регламентовано ч.1 цієї ж статті і який, як правильно визнав суд першої інстанції, обмежено строком в три місяці після того, як особа, яка звертається до суду дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Проаналізувавши зміст самої заяви та матеріали судової справи суд першої інстанції правильно визнав, що заявники дізналися чи могли дізнатися про обставини, покладені ними в основу заяви, не пізніше прийняття рішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в ухвалі цього суду від 23 січня 2014 року і саме від цієї дати обраховував встановлений ч.1 ст. 461 КПК України тримісячний строк звернення з заявою про перегляд вироку за нововиявлених обставин.

Аналізуючи матеріали судової справи та зміст заяви про перегляд вироку і апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пропуск строку звернення зі вказаною заявою впродовж більше чотирьох років заявники поважними причинами не обґрунтували.

Відповідає матеріалам справи, зокрема це видно і з тексту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року, і зауваження суду першої інстанції про те, що процесуальні документи і докази, які заявники оголошують сфальсифікованими були предметом дослідження саме цим судом, за участі саме цього захисника - адвоката ОСОБА_7 , та отримали належну оцінку Вищого суду в плані відносності, належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності та в сукупності з іншими доказами для висновку по суті кримінального провадження.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення про повернення заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про перегляд вироку щодо них за нововиявленими обставинами заявникам.

Отже в задоволенні апеляційної скарги потрібно відмовити, що, за умови усунення відзначених недоліків, не перешкоджає заявникам повторно, з дотриманням положень КПК України звернутися з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року, якою їхня заява про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Голосіївського районного суду від 2 жовтня 2013 року їм повернута залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення.

Судді: