Справа № 404/6908/19
Номер провадження 1-кп/404/381/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0005018 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровограда, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої інженером по охороні праці в КНП «Обласний центр планування сім`ї та репродукції людини Кіровоградської обласної ради», не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

29 червня 2019 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

У цей час на фоні раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 кулаком правої руки почав наносити удари в область голови та шиї ОСОБА_3 , яка лежала на ліжку, спричинивши відповідно до висновку судового медичного експерта №436 від 28.08.2019 року тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин голови справа, які відносяться до категорії легких, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Вирвавшись з-під ударів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 помилково усвідомлювала, що ОСОБА_6 реально може позбавити її життя, з метою захисту свого життя від суспільно-небезпечного посягання з боку останнього, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки мала можливість захиститись іншими достатніми для припинення неправомірних дій засобами із заподіянням менш значної шкоди, усвідомлюючи, що своїми діями, спрямованими на свій захист, вона спричинить вбивство ОСОБА_6 та діючи із відповідними намірами, ОСОБА_3 під час захисту себе від раніше вказаних протиправних дій ОСОБА_6 взяла предмет схожий на ніж, який лежав біля ліжка у кімнаті, де перебували останні, клинком якого умисно нанесла один удар в область розташування життєво-важливих органів - черевної порожнини ОСОБА_6 , скоївши умисне вбивство ОСОБА_6 при перевищенні меж необхідної оборони.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_6 відповідно до висновку судового медичного експерта №684 від 16.08.2019 року тяжке тілесне ушкодження у виді рани (1) черевної стінки зліва, що продовжується в рановий канал, що проникає в черевну порожнину, з пошкодженням питель кишечника та його брижі, яка ускладнилась перитонітом та яке перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_6 у подальшому.

У подальшому ОСОБА_3 вийшла на вулицю та попрохала перехожих викликати швидку медичну допомогу.

05 липня 2019 року, перебуваючи в реанімаційному відділені 4-ї міської лікарні м.Кропивницького, потерпілий ОСОБА_6 помер від отриманих травм.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїла умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.118 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що 29 червня 2019 року перебувала разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 за місцем їх спільного на той час проживання у квартирі АДРЕСА_3 . Коли вона лежала на ліжку після вживання ліків та погано себе почувала між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс їй удари в область голови та шиї, погрожуючи вбивством. При цьому ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння та до вказаного поводив себе неадекватно, намагався ножем відкрити пульт від телевізора та казав, що з нього тече вода, чого насправді не було.

Розуміючи, що ОСОБА_6 через вживання алкоголю може неправильно сприймати дійсність, зважаючи на те, що останній раніше неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, злякавшись за своє життя, вона вирвалася з-під ударів та з метою свого самозахисту, зупинення небезпечних для її життя дій ОСОБА_6 , який не припинив напад, оскільки вона не могла залишити місце події через нього та він продовжував її побиття, неподалік ОСОБА_6 перебувала сокира, яку той також раніше застосовував і бив нею по стінах, вона схопила з підлоги поруч із диваном предмет, схожий на ніж, який виявився ножем покладеним ОСОБА_6 , та нанесла ним один удар в область тулубу ОСОБА_6 , після чого вибігла на вулицю та попрохала перехожих викликати швидку медичну допомогу.

Вказує, що удар ножем нанесла у той час, коли ОСОБА_6 продовжував напад на неї, але їй вдалося вирватися від нього, тому будучи в стані душевного хвилювання та захищаючи себе під час нападу, перевищила межі захисту та нанесла удар ножем, від якого помер потерпілий. Вказує, що раніше потерпілий неодноразово застосовував до неї силу, яка призводила у тому числі до перелому ребер, який вона лікувала, також вона неодноразово зверталася з приводу домашнього насилля до поліції. При цьому ОСОБА_6 надалі застосовував до неї силу та не давав їй можливості залишити його.

Вона визнає, що перевищила межі необхідної оборони, вчинивши при цьому умисне вбивство, маючи можливість захистись іншими достатніми для припинення неправомірних дій засобами із заподіянням менш значної шкоди, вказує, що купувала ліки та допомагала в лікуванні ОСОБА_6 .

Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення злочину, кваліфікацією її дій, встановленими кількістю та місцем, нанесених тілесних ушкоджень, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показала ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності її позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.118 КК України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила умисний закінчений злочин невеликої тяжкості. Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працює, осудна, на обліках в закладах з надання наркологічної або психіатричної допомоги не перебуває, раніше не судима. Відповідно до досудової доповіді орган пробації вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні матері похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину ОСОБА_3 вчинення злочину за обставини, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та раніше зазначених даних про особу обвинуваченої, яка вчинила умисний злочин невеликої тяжкості та його наслідки, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ст.118 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Також, судом встановлені підстави до застосування положень ч.5 ст.72 КК України.

Однак, оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому, розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину, немає судимостей та вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, офіційно працює, зважаючи на обставини вчинення злочину в умовах перевищення меж необхідної оборони та застосування до обвинуваченої насильницьких дій, враховуючи досудову доповідь органу пробації та думку сторін, які вважали за можливе застосувати положення ст.75 КК України, зважаючи на відсутність претензій у потерпілого, про що наведено у його заяві, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 30.06.2019 року по 01.07.2019 року.

Речові докази:

- оптичний диск із відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- 2 рюмки, фрагмент простирадла, ніж, труси, паперовий конверт із змивами, жіночі футболку, сукню знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1