Справа № 350/1470/19
Провадження № 1-кп/350/148/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000241 від 05 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, без утриманців, раніше судимого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області від 16 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на один рік, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 05 серпня 2019 року о 14 год. 00 хв., знаходячись на території господарства АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливого мотиву, повторно викрав належний ОСОБА_5 , вживаний велосипед Rock Machine вартістю 1775 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 1775 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що 05 серпня 2019 року він, перебуваючи на території господарства АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, у господарському приміщенні побачив велосипед, який вирішив вкрасти. Вивівши велосипед на дорогу, він сів на нього та поїхав місцеве сміттєзвалище, де його згодом затримали працівники поліції. Розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву в якій зазначила, що жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, щодо призначення останньому покарання поклалася на розсуд суду, судове засідання просила проводити без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні ним злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_3 повторно скоїв таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку.

При призначенні покарання, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання бвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставинами, суд визнає щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння його розкриттю.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, розмір викраденого, той факт, що останній раніше судимий за злочин проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Рожнятівського районного суду від 16 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Призначаючи покарання, суд враховує вимоги ч. 1 ст.71 КК України, якою передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З наведеного слідує, що вчинення ОСОБА_3 нового злочину під час іспитового строку є підставою для застосування до покарання статті 71 КК України, і покарання за новим злочином має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, у даному випадку суд призначає остаточне покарання враховуючи невідбуту частину покарання за попереднім вироком та покарання за цим вироком, і таке не може бути іншим, як позбавлення волі.
Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив новий злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межіх санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а до призначеного покарання за даним вироком слід частково приєднати ОСОБА_3 , невідбуту частину покарання призначеного йому за попереднім вироком Рожнятівського районного суду від 16.11.2018 у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність таких ризиків, як можливість вчинення обвинуваченим нового злочину, що підтверджується його попередньою поведінкою, де він в період іспитового строку, визначеного йому вироком Рожнятівського районного суду від 16.11.2018 вчинив новий злочин, та виключення можливості його ухилення від відбування призначеного судом покарання, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки в кримінальному провадженні проведена товарознавча експертиза № СЕ-19/109/28-522ТВ/19, вартість якої становить 785 грн. 05 коп., а тому суд вважає, що витрати на проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_3 в користь Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України.

Долю речового доказу, визнаного таким відповідно до постанови слідчого СВ Рожнятівського ВП ГУ НП від 06.08.2019, слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями 368-369, 374 КПК України, ст. 71 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2018 року, і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік три місяці.До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань " ( № 12), взявши його під варту в залі суду, а строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного його затримання - з 02 жовтня 2019 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок витрат на проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ: велосипед Rock Machine, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Рожнятівського ВП, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1