Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/643/19
Провадження № 1-кс/499/198/19
У Х В А Л А

Іменем України

"23" серпня 2019 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Легниця р. Польща, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ; громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, з середньою освітою на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 21.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , скоїв умисний злочин при наступних обставинах:

20.08.2019 року ОСОБА_4 приблизно в 19.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання, де в цей час перебувала його мати ОСОБА_7 1953 року народження, в ході розмови сина з матір`ю, виник словесний конфлікт.

Надалі ОСОБА_4 діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_7 , яка знаходилась в своїй кімнаті, повалив її на підлогу та наніс невизначену кількість ударів (точну кількість ударів під час досудового розслідування встановити не надалося можливим) лівим та правим кулаками рук в область голови, обличчя та тулуба. Після чого ОСОБА_7 залишилась на підлозі лежати. В подальшому ОСОБА_4 ліг відпочивати в своїй кімнаті, через деякий проміжок часу останній виявив, що ОСОБА_7 знаходиться без ознак життя.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 78 від 21.08.2019 року, виданого судово-медичним експертом Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ ОСОБА_8 , смерть ОСОБА_7 настала внаслідок множинних переломів ребер та правої плечової кістки, шок.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, знищувати речові докази, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризики слідчий обґрунтовує наступними обставинами.

- у підозрюваного відсутнє офіційне місця роботи, навчання, що свідчить про можливість скоювати нові кримінальні правопорушення, змінювати постійне місце мешкання;

- у підозрюваного відсутні, стійкі соціальні зв`язки, дана особа на утриманні малолітніх дітей не має, що дає можливість переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду;

- підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- підозрюваний є повнолітньою, самостійною особою, яка має власні засоби для існування, що дає йому можливість покинути постійне місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- лише підозрюваному відомі дійсні обставини скоєного ним кримінального правопорушення щодо ОСОБА_7 , яке потягло її смерть, оскільки воно було вчинено в умовах неочевидності, без присутності сторонніх осіб та у безлюдному місці, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може знищити сховати або спотворити будь-які із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, особливо ті, які ще не виявлено органом досудового розслідування, однак може бути виявлено підчас подальшого розслідування.

Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачених ст. 177 КПК України, та обґрунтовані у клопотанні. Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити, оскільки по перше, вони вважають, що слідчим відділом було невірно кваліфіковано дії підозрюваного, оскільки в його діях є ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.119 КК України, а не ч.2 ст.121 КК України, оскільки підозрюваний не мав умислу щодо заподіяння тілесних ушкоджень своїй матері та не бажав її смерті, дана подія сталася випадково, при цьому підозрюваний не заперечував той факт, що смерть його матері знаходиться в причино-наслідковому зв`язку з його діями. Тому, враховуючи невірну кваліфікацію правопорушення, беручи до уваги характеристику на підозрюваного, яка є позитивною, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваного.

Також у судовому засіданні був присутній брат підозрюваного, який вважає себе потерпілим по даному кримінальному провадженні, та висловив думку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення та клопотання підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання міри запобіжного заходу підлягає задоволенню у зв`язку з наступним..

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

21 серпня 2019 року відкрите кримінальне провадження №0000178 від 21.08.2019 за ч.2 ст. 121 КК України.

21 серпня 2019 року в 11.00 годин затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4

22 серпня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України, причетність підозрюваного ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінальному правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, та у судовому засіданні підозрюваним не заперечувалося того факту, що саме в ході конфлікту та від його дій настала смерть його матері ОСОБА_7 , питання про правильність кваліфікації вчиненого правопорушення на даній стадії слідчим суддею вирішуватися не може, оскільки це є прерогативою суду під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.

Є достатні дані вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам, а саме: у підозрюваного ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки, не одружений, офіційно наразі не працює, перебуває на пенсії за вислугою років, отже може безперешкодно виїхати за межі області та тим самим вчинити інше кримінальне правопорушення та враховуючи те, що злочин вчинений в емоційному стані проти близького родича (матері), ОСОБА_4 знаходячись в пригніченому психологічному хвилюванні, може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду та залишити межі України. Відсутність іншого постійного місця мешкання та стійких соціальних зв`язків може дати підозрюваному можливість впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, здійснюючи постійний психологічний тиск або іншим чином. Крім того в ході досудового розслідування, ще не встановлено всіх можливих речових доказів, в зв`язку з чим ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може дані речові докази знищити, тим самим перешкоджати органу досудового розслідування.

Згідно наданої характеристики з місця мешкання ОСОБА_4 зарекомендував з позитивної сторони, проте дана обставина не може бути причиною для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки лише позитивна характеристика не може нівелювати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 наявність доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, враховуючи, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, враховуючи також існування вищезазначених ризиків та наявність обґрунтованої підозри, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні. У зв`язку з вищенаведеним клопотання захисника підозрюваного не підлягає задоволенню.

При цьому відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, суд вказує, що застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного за місцем його мешкання та реєстрації, що також є місцем вчинення злочину, зможе надати можливість підозрюваному безперешкодно спотворювати сліди злочину та їх приховувати, а оскільки з початку досудового розслідування та до прийняття даного процесуального рішення пройшов дуже короткий проміжок часу (три дні), можливо прийти до висновку, що в даному кримінальному провадженні необхідно здійснювати ряд слідчих дій пов`язаних з місцем вчинення злочину.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючисьст.ст.177,183,193-194,196-199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №0000178 від 21.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Легниця р. Польща, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ; громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, з середньою освітою - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обраховувати строк тримання під вартою з дня затримання особи з 21 серпня 2019 року - до 20 жовтня 2019 року включно.

Дійсна ухвала про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу діє 60 (шістдесят) днів, а саме: до 11 години 00 хвилин 20 жовтня 2019 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Одеського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено о 16 годині 25 хвилин 23.08.2019 року.

СуддяОСОБА_1