Справа № 462/3554/16-к
провадження 1-кс/462/1987/19
У Х В А Л А

13 серпня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 10.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001409 від 22.04.2016 року,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зіскаргою, в порядку ст.303 КПК України, на постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 10.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001409 від 22.04.2016 року. Свою скаргу мотивує тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, скаржник не з`явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 13.08.2019 року, хоча належним чином був повідомленим про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому в поданій скарзі просив розглядати скаргу за його відсутності у зв`язку із завантаженістю по іншим судовим справам.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте його неявка, з огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги, крім того СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області було надано слідчому судді на вимогу матеріали кримінального провадження № 0001409 від 22.04.2016 року.
Дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження №0001409, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001409, 22.04.2016 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за вказаним номером внесено відомості про те, що 18.04.2016 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Широка,73 у м. Львові, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст.125 КК України.

16.11.2017 року постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження № 0001409 від 22.04.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від26.12.2017 року вищезазначена постанова слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.11.2017 року про закриття кримінального провадження була скасована, а матеріали кримінального провадження № 0001409 були направлені в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Як убачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2017 року підставами скасування постанови слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.11.2017 року про закриття кримінального провадження слугувало наступне.

Слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводився до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній в діянні невстановленої особи склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Такий її висновок фактично ґрунтувався лише на показаннях двох свідків, а саме: свідка ОСОБА_7 , як є донькою скаржника та ОСОБА_8 . Як убачається з протоколів допитів зазначених свідків в їх показаннях містилися суттєві розбіжності. Проте, слідчим не було проведено необхідних слідчих дій для з`ясування причин розбіжностей у показаннях зазначених осіб.
Слідчий під час досудового розслідування обмежилася лише допитом вказаних осіб, проте не розширила шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, а також, не провела інші слідчі дії, зокрема, слідчі експерименти за участю скаржника та свідків, які б могли мати суттєве значення для правильного завершення кримінального провадження.

Крім того, слідчий, зазначаючи у резолютивній частині оскаржуваної постанови, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, але залишила поза увагою, що відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.04.2016 року ОСОБА_3 чітко вказав, що у скоєнні кримінального правопорушення відносно себе він підозрює конкретну особу, а саме: ОСОБА_5 .

Таким чином, у зв`язку з непроведенням вищевказаних слідчих (розшукових) дій досудового розслідування постанова слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.11.2017 року про закриття кримінального провадження і була скасована ухвалою слідчого судді.

18.06.2018 року матеріали досудового розслідування прийняті до провадження слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

10.12.2018 року слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 виніс оскаржувану постанову, якою закрив кримінальне провадження № 0001409 від 09.03.2017 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Перевірка обставин події, викладених в заяві про злочин, здійснюється слідчим за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених главою ІІІ КПК України.
Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст.93 КПК Українисторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

З метою встановлення обставин, щомають значення для кримінального провадження прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 17.01.2018 року надала письмові вказівки, в яких зобов`язала слідчого провести ряд слідчих дій, зокрема, встановити та детально допитати свідків-очевидців вчинення кримінального правопорушення та з`ясувати, хто розпочав конфлікт і хто наносив тілесні ушкодження, провести слідчий експеримент з ОСОБА_3 за участю експерта та двох понятих щодо відтворення обставин вчиненого кримінального правопорушення, провести слідчий експеримент з ОСОБА_7 за участю експерта та двох понятих щодо відтворення обставин вчиненого кримінального правопорушення, провести слідчий експеримент з ОСОБА_8 за участю експерта та двох понятих щодо відтворення обставин вчиненого кримінального правопорушення, провести одночасний допит за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та усунення розбіжностей у показах.

Проте слідчий ОСОБА_4 , який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001409, письмові вказівки прокурора не виконав, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 40 КПК України, якою передбачено, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які йому надаються у письмовій формі.

За таких обставин, беручи до уваги, що письмові вказівки прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 . від17.01 .2018 року не були відмінені, прихожу до висновку, що слідчим не були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

За таких обставин, беручи до уваги, що поза увагою слідчим ОСОБА_4 залишилися вимоги ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від та 26.12.2017 року, які є обов`язковими для виконання в силу вимог ч. 2 ст. 21 КПК України, слідчий суддя констатує, що в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001409, а саме, не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 10.12.2018 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 10.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0001409.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0001409 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1