ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1597/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/166/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, депутатом не є, раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21 вересня 2019 року до 22.03 год..

Ухвалою також визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140490 (сто сорок чотириста дев"яносто) грн.

У випадку внесення застави, покладено на ОСОБА_7 , строком до 21 вересня 2019 року до 22.03 год., наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області; не відлучатися з місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області свій паспорт.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000209 від 22 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 червня 2019 року близько 15 години 00 хвилин у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які перебували поблизу житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення до житла, а саме до квартири ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_11 , діючи в умовах таємності, 21 червня 2019 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 наблизились до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку. Будучи поруч із вхідними дверима, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_11 , переконавшись, що їхні дії не будуть помічені, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проникли в середину приміщення квартири. Перебуваючи всередині приміщення квартири, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли в приміщення кімнати, в якій зберігались коштовності та інші ювелірні вироби, звідки таємно з корисливих мотивів викрали золоті сережки (585 проба) вагою 9.15 г., золоте кільце із дорогоцінним камінцем (585 проба) вагою 1.92 г., золотий ланцюжок (585 проба) вагою приблизно 8 г., золоту іконку Матері Божої Годувальниці овальної форми із камінчиком цирконій (585 проба) вагою 4.60 г., ланцюжок золотий (585 проба) вагою 16 г., іконку Святого Миколая у формі арки (585 проба) вагою 3.23 г., золотий хрестик (585 проба) вагою близько 0.6 г., пару золотих сережок (585 проба) вагою близько 4 г., золоте кільце з цирконієм (585 проба) вагою 3.5 г., набір із пари сережок, ланцюжка та кулоном кільце (срібло) рудоване золото, срібне кільце (925 проба) вагою 6 г., пару золотих сережок (585 проба) вагою Зг., золоту обручку (585 проба) вагою 4 г., золоту обручку (585 проба) вагою 6 г., золоту сережку у формі букви «g» (585 проба) вагою 3 г., золотий ланцюжок (585 проба) вагою 4 г., жіночий золотий хрестик (585 проба) вагою 1 г., чоловічий золотий хрестик (585 проба) вагою 4 г., золотий кулон Діви Марії (585 проба) вагою 1 г., золотий кулон Діви Марії (585 проба) вагою 1 г., кулон золотий із знаком зодіака козерога (585 проба) вагою 1.5 г., один золотий браслет (585 проба) вагою 10 г., жіночий золотий браслет - жовтий із білим золотом (585 проба) вагою 4 г., кільце золоте великої форми (585 проба) вагою 6 г., кільце золоте великої форми (585 проба) вагою 6 г., золоте кільце (585 проба) вагою 3 г., золоте кільце (585 проба) вагою 3 г., золоте кільце (585 проба) вагою 4 г., золоте кільце (585 проба) вагою 4 г., пару сережок з білого золота (585 проба) вагою 5 г., пару сережок з білого золота (585 проба) вагою 7 г., пару сережок із жовтого золота (585 проба) вагою 3 г., пару сережок із жовтого золота (585 проба) вагою 2.5 г., пару сережок із жовтого золота (585 проба) вагою 3 г., один золотий кулон - пірсінг (585 проба) вагою 1.5 г., золоті запонки (585 проба) вагою 5 г.,'золотий зажим для галстука (585 проба) вагою 3 г., золотий браслет (585 проба) вагою 4 г., набір золотих сережок у формі серця (585 проба) вагою 6 г., кулон у формі серця (585 проба) вагою 3 г., та клатч «Louis Vuitton» чорного кольору.

Маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 21 червня 2019 року покинули приміщення квартири.

Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 заподіяли потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 170 000 гривень.

24 липня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, що б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.

Зазначає, що підозрюваний не має наміру переховуватися від суду та слідства чи вчинити інше правопорушення.

Вважає, що судом не враховано, що розмір завданих збитків не підтверджено, а підозрюваний одружений, у нього на утриманні неповнолітня дитина.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід у вигляді триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними, що містяться у витягу з ЄРДР №0000209 від 22.06.2019 року; протоколі огляду від 25.06.2019 року; протоколі огляду місця події від 21.06.2019 року; висновку експерта №1.4-477/19 від 04.07.2019 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2019 року.

Оцінюючи доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри з мотивів, що долучені до клопотання слідчого рапорти працівників поліції належним чином не зареєстровані, а також долучено витяг з ЄРДР та протокол допиту потерпілого, які містять між собою суперечності у даті, а також вказує, про неналежне оформлення протоколу огляду, то колегія суддів вважає їх надуманими оскільки вказані обставини самі по собі не спростовують обґрунтованість підозри і є такими, що спростовуються доданими до клопотання слідчого матеріалами, які містять достатні дані, що поза розумним сумнівом з достньою переконливістю доводять її обґрунтованість та об`єктивно зв`язуть підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованим правопорушенням.

Також, що стосується інших доводів апеляційної скарги щодо пред`явленої підозри ОСОБА_7 , то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Отже, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ще й інша особа, а отже існує ризик вільного її спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків з боку підозрюваного.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

Також, при оцінці висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони відповідають позиції вказаного суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив розмір застави, в межах передбачених п.1 ч.5 ст.182 КПК України, вірно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення, яким заподіяно майнову шкоду і встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного, а тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави в межах визначених судом.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи