Провадження № 1-кп/359/334/2019
Справа № 359/2717/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10 липня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією питання про закриття кримінального провадження №0000162, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2018, у зв`язку з дійовим каяттям, по обвинуваченню,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, раніше не судимого, із вищою освітою, одруженого, працюючого начальником ВМО №6 Одеської митниці ДФС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

в с т а н о в и в:
22.06.2017 наказом виконуючого обов`язки начальника митниці ОСОБА_6 № 410-о ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника відділу контролю доставки вантажів управління організації митного контролю Київської митниці ДФС і присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи І рангу».

Цього ж дня, ОСОБА_4 ознайомлено з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю.

Відповідно до літ. в) п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закону) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є в тому числі державні службовці.

Частиною 1 статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

При цьому, згідно п. 9 ч. 1 ст. 46 Закону, серед інших відомостей, у декларації зазначаються фінансові зобов`язання, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів в рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредиту), зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення, позичені іншим особам кошти.

У ході досудового розслідування встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2014 у цивільній справі № 127/27251/13-ц ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зобов`язано повернути ОСОБА_8 заборгованість за договором позики у розмірі 319700 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.05.2014 вищевказане рішення суду залишено без змін.

В подальшому, 14.02.2017 Вінницьким міським судом прийнято рішення у цивільній справі № 127/23683/16-ц про задоволення позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про стягнення солідарно з останніх суму основного боргу в розмірі 1304070 гривень, що еквівалентно 51000 доларів США та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1 15008 гривень.

Однак, ОСОБА_4 борг ОСОБА_8 не повернув, отже, відповідно до рішень Вінницького міського суду №127/27251/13-ц та №127/23683/16ц, враховуючи положення ст. 540 ЦК України, на даний час має фінансові зобов`язання перед останнім у розмірі 869389 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 було достовірно відомо про те, що у провадженні Вінницького міського суду на розгляді перебували цивільні справи №127/27251/13-ц та №127/23683/16ц, в яких ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 були відповідачами, оскільки як ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , особисто приймали участь у розгляді вказаних справ.

Більш того, ОСОБА_9 від імені довірителя вносила апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду від 14.03.2014, а ОСОБА_10 21.09.2017 ознайомлювався з матеріалами цивільної справи №127/23683/16ц.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті Національного агентства запобігання корупції, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу контролю доставки вантажів управління організації митного контролю Київської митниці ДФС, 29.03.2018 о 00:32 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

При цьому, у розділі 13 вказаної декларації ОСОБА_4 за 2017 рік відсутні будь-які відомості стосовно фінансових зобов`язань.

Отже, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність фінансових зобов`язань відносно ОСОБА_8 у розмірі 869389 гривень, будучи ознайомленим з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 9 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», умисно, без поважних причин, подав завідомо недостовірні відомості у декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за 2017 рік, на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, тобто у поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Закон України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, щиро розкаялася. Фактичні обставини справи не оспорює та дав показання про те, що дійсно 22.06.2017 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю. Йому було достовірно відомо про те, що у провадженні Вінницького міського суду на розгляді перебували цивільні справи №127/27251/13-ц та №127/23683/16ц, в яких він разом із ОСОБА_7 були відповідачами, оскільки він та його представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , особисто приймали участь у розгляді вказаних справ. Він перебуваючи на посаді заступника начальника відділу контролю доставки вантажів управління організації митного контролю Київської митниці ДФС, 29.03.2018 о 00:32 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік. При цьому, у розділі 13 вказаної декларації він за 2017 рік не зазначив будь-які відомості стосовно фінансових зобов`язань. Розуміє свою провину та 22.03.2019 добровільно подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за формою, що визначена Національним агентством за 2018 рік, неподання якої йому ставиться в провину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані: за ст. 366-1 КК України, тобто у поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Закон України «Про запобігання корупції».

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає правильною.

Разом з цим, у судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернулася з клопотанням в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, вчинив вперше злочин невеликої тяжкості. Раніше не судимого. Відповідно до ст. 45 КК України, ОСОБА_4 після вчинення злочину, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину. Матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що майнової чи будь-якої іншої шкоди обвинуваченим кримінальним правопорушенням не завдано. На час проведення досудового розслідування, а саме 22.03.2019 ним добровільно подано, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за формою, що визначена Національним агентством, за 2018 рік, неподання якої йому ставиться в провину, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самаврядування, яка додається до клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям підтримав, просив суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому. Пояснив, що він розуміє всі наслідки такого звільнення, надає на це свою згоду, йому зрозуміла суть обвинувачення, він повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у вчиненому щиро розкаюється.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, підтримала у повному обсязі, зазначила про законні підстави для задоволення клопотання, що не є порушенням чинного законодавства України.

Суд вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із дієвим каяттям, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового засідання повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно, за ст. 366-1 КК України, тобто у поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Закон України «Про запобігання корупції».

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочин вперше, повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаюється, критично оцінює свої дії. Активно сприяв розкриттю злочину, а саме 22.03.2019 ним добровільно подано, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за формою, що визначена Національним агентством, за 2018 рік, неподання якої йому ставиться в провину, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самаврядування, яка додається до клопотання. Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, потерпілі відсутні.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 3 статті 288 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

На підставі викладеного та керуючись ст. 45, ст. 366-1 КК України, ст.ст. 42, 284, 288, 318, 350, 369-372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження №0000162, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 366-1 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Копію ухвали суду після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1