ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/1288/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисник - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 13.12.2018р. відносно ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України - повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Суд першої інстанції зазначив, що порушення вимог КПК України свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки він не відповідає положенням закону, і обвинувачений у даному випадку буде позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною, в судовому засіданні, та є безумовною підставою для повернення акту прокурору для до оформлення та виконання вимог КПК України з дотриманням права обвинуваченого на захист. Так, в порушення вимог закону обвинувальний акт не містить встановленого місця вчинення кримінального правопорушення та взагалі відсутнє формулювання обвинувачення в акті.
В апеляційній скарзі прокурор ухвалу скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; з`ясувавши позицію сторони захисту, яка полягала у підтримці рішення суду, а решта учасників судового провадження виступили в підтримку позиції прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту ухвали (т.1 а.с.90-93), суд першої інстанції вказав, що обвинувачення є неконкретним, оскільки не встановлено місце вчинення кримінального правопорушення та взагалі відсутнє формулювання обвинувачення в акті, чим порушено право обвинуваченого на захист.

Проте як випливає з обвинувального акту (т.1 а.с.3-6) ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, колегія суддів, виходячи з вищенаведеного вважає встановленим, що висновки суду щодо відсутності конкретного формулювання обвинувачення не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а це свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження тобто підстави передбаченої п.2 ч.1 ст.409 КПК України для скасування рішення суду.
Крім того, колегія суддів не може погодитись з посиланням суду на відсутність місця вчинення кримінального правопорушення оскільки в обвинувальному акті зазначена адреса до якої йде прив`язка автошляху «Київ-Харків-Довжанский».

Поряд з цим, на думку апеляційної інстанції, суд вдався до аналізу деталізації обставин вчинення злочину, що не передбачено на цій стадії процесу. З приводу решти недоліків, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції як порушення ст.291 КПК України без зазначення пункту чи частини колегія суддів вважає їх такими, що не перешкоджають призначенню судового розгляду оскільки відповідно до ст.338 КПК України прокурор має можливість змінити обвинувачення в суді у будь-який бік.

Відсутність у суду правового примусу прокурора змінити обвинувачення в суді не позбавляє суд можливості ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає зазначені у рішенні суду недоліки такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки вони суперечать ч.4 ст.22, п.п.13-15 ч.2 ст.36 КПК України, згідно яких звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді покладається на прокурора, який відноситься до сторони обвинувачення.

Відповідно до ч.6 тієї ж норми суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.2 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 13.12.2018р. відносно ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді