Справа 524/982/15-к
Провадження 1-кс/524/3408/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 про самовідвід,-
ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2019 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.02.2015 за нововиявленими обставинами.
Вказана заява була передана судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 ..
Цього ж дня, суддею Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 було заявлено самовідвід по справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.02.2015 за нововиявленими обставинами з посиланням на ч.2 ст.76 КПК України. Заява була мотивована тим, що під її головуванням розглядалось кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та 29.07.2016 було ухвалено вирок, яким ОСОБА_4 було визнано винним. При ухваленні вироку судом надавалась оцінка доказам, в тому числі і ухвалі слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.02.2015.
Заява про самовідвід була розглянута за відсутності учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Вивчивши заяву про самовідвід, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1,2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
На думку суду, викладені суддею факти не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.76 КПК України.
Разом із тим, згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своєму рішенні по справі Oleksandr Volkov проти України від 9 січня 2013 року(остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб`єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з`ясувати чи суддя суб`єктивно вільний від особистих упереджень або необ`єктивності у окремій справі; та (іі) об`єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.
З метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності та безсторонності головуючого судді - ОСОБА_3 , відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суд вважає за можливе задовольнити заяву судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 про самовідвід
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 82 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 від розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.02.2015 за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч.4 ст.82 КПК України провести повторний автоматизований розподіл справи.
Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_1