Єдиний унікальний номер справи 185/370/18
Провадження № 1-кп/185/89/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003247 від 23 листопада 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який спливає 04 жовтня 2019 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожний окремо, заперечували щодо продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували щодо продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, просили змінити на домашній арешт.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного, закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки є необхідність відкладення розгляду справи з незалежних від суду причин.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до восьми років позбавлення волі, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може ухилятися від явки до суду, незаконно впливати на свідка, який ще не допитаний судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, на думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до восьми років позбавлення волі, не працює, не має реєстрації та постійного визначеного місця проживання, що може бути ризиком переховування від суду, незаконно вливати на свідка, який ще не допитаний судом, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, на думку суду, оскільки в цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Суд вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про переховування від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть ухилитись від явки до суду. З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 23 листопада 2019 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 23 листопада 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1