Дата документу 07.10.2019 Справа № 331/2230/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1706/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/2230/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2019 року, якою продовжено у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду строком на два місяці тобто до 11 листопада 2019 включно.

Згідно зі змістом ухвали, у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. На розгляд учасників процесу поставлено питання щодо продовження обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.Прокурори вважали, що підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається, тому просили продовжити застосовуваний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Потерпілий просив вирішити це питання на розсуд суду. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просили змінити запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід, зазначивши, що обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає разом із матір`ю, яка на сьогодні потребує сторонньої допомоги за станом здоров"я та віком, наміру ухилитися від суду не виявляє, тому може перебувати на волі.

Суд на підставі даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження та обставин, вчинення злочинів, продовжив обвинуваченому термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. В обґрунтування скарги зазначає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою було усним, та ні йому, ні його захиснику та суду таке клопотання прокурор не надавав, що на думку апелянта є порушенням вимог КПК України. також апелянт посилається на порушення допущені судом, так судом в порушення презумпції невинуватості в ухвалі зазначено, що ОСОБА_7 вчинив декілька епізодів злочинів.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду від 11.09.2019.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка, заперечувала проти доводів апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, суд під час ухвалення вказаного рішення дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суд дійшов висновку, що встановлені ще на стадії досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду і вважає, що ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, при цьому не вбачає достатніх підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки на переконання колегії суддів доводи обвинуваченого є необґрунтованими.

Судом дана належна оцінка наявним доказам, прийняті до уваги всі обставини, які мають бути враховані при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу.

Так суд першої інстанції обґрунтовано послався на необхідність продовження запобіжного заходу з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних. Також судом враховано дані, які характеризують особу обвинуваченого, конкретні обставини даного кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України (оскільки основним і очевидним є ризик вчинення нових кримінальних правопорушень).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини виправдовують продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу і спростовують доводи сторони захисту щодо зміни його на більш м`який.

Доводи обвинуваченого на предмет процесуальних порушень в контексті того, що прокурором не було вручено стороні захисту клопотання про продовження строку тримання під вартою є необґрунтовані, оскільки прокурор не звертався з таким клопотанням, а суд в свою чергу, питання про продовження запобіжного заходу вирішував в порядку ч.3 ст.331 КПК України.
Доводи апелянта на предмет порушення судом презумпції невинуватості також є необґрунтованими, адже суд в ухвалі зробив вказівку, що обвинувачений імовірно вчинив декілька нові кримінальних правопорушень в період іспитового строку на протязі нетривалого періоду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані в апеляційній скарзі доводи не тягнуть за собою підстав для скасування ухвали суду.

Отже, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 суд дотримався вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2019 року, якою продовжено у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду строком на два місяці тобто до 11 листопада 2019 включно, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9