Справа № 495/4849/19
Номер провадження 1-кс/495/2890/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 08.06.2019 року приблизно о 13 годині 40 хвилин на службу 102 надішло повідомлення від, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресом: АДРЕСА_1 , в якому зазначено те, що 07.06.2019 приблизно о 19 годині 00 хвилин, її чоловік, перебуваючи за адресом АДРЕСА_1 , вчиняв розпусних дії щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даним фактом 09.06.2019 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001237 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

В ході першочергових слідчих дій проведено огляд домоволодіння де зареєстрована та мешкає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , в ході огляду якого було виявлено та вилучено дитячі жіночі джинсові шорти, майка дівчачі зеленого кольору, труси дівочі зеленого кольору, усе зазначене упакований у паперовий конверт з відповідним надписом, про що складено відповідний протокол огляду місця події.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 дитячі жіночі джинсові шорти, майка дівчачі зеленого кольору, труси дівочі зеленого кольору, усе зазначене упакований у паперовий конверт з відповідним надписом, визнано речовим доказам у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001237 від 09.06.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. Слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ЗУ №769-VIII «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» Закон надає можливість накласти арешт на майно будь-яких осіб, якщо воно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, або щодо нього може бути застосована спеціальна конфіскація.

У статті 173:абзац перший частини першої доповнити словами і цифрами "а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу" частину другу викласти в такій редакції:

"2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації (уразі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, отриманої юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб";у частині п`ятій:у пункті 1 слова "підлягає арешту" замінити словами "на яке накладено арешт";пункт 3 доповнити словами "у разі прийняття такого рішення";пункти 4 і 5 викласти в такій редакції:"4) заборона, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення і вказівки на таке майно;5) порядок виконання постанови із зазначенням способу інформування зацікавлених осіб";

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Наразі є достатні підстави вважати, що при доступі до зазначеного автомобіля сторонніх осіб існує реальна загроза їх зміни або знищення, продажу або схову від досудового розслідування тощо.
У зв`язку з чим, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль як речового доказу в кримінальному провадженні за № 0001237 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та необхідно вжити заходів задля його збереження
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду домоволодіння де зареєстрована та мешкає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , в ході огляду якого було виявлено та вилучено дитячі жіночі джинсові шорти, майка дівчачі зеленого кольору, труси дівочі зеленого кольору, усе зазначене упакований у паперовий конверт з відповідним надписом, для залучення речових доказів у якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження та здачі на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУПН в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1