КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2996/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
особи, що подала скаргу ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, -
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий судовий розгляд.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що він звернувся до суду із скаргою на ці незаконні дії, оскільки прокурором незаконно, безпідставно і невмотивовано, в порушення вимог ст.ст.220-221 КПКУ, було відмовлено йому у задоволенні його клопотання в частині проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, в т.ч. допиті.
Незважаючи на це, слідчий суддя, незаконно, безпідставно і невмотивовано відмовив у розгляді його скарги із посиланням на те, що скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення порушує його конституційні права і є таким, що не відповідає передбаченим законом критеріям, що є істотним порушенням вимог КПК України.
Представник Генеральної прокуратури України в призначене судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення на адресу суду не подавали, тому враховуючи вимоги ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити судове засідання без їх участі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши пояснення ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Рішення слідчого судді вмотивоване тим, що пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Тобто законодавцем визначено наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, слідчий суддя встановив, що скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Колегія суддів погоджується також з висновком слідчого судді, що у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що скаргу ОСОБА_6 подав на постанову заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_7 від 18.02.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0001349, зобов`язання вчинити певні дії, яка не узгоджується з положеннями ст. 303 КПК України, а тому відмовив у відкритті провадження.
Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.
Зокрема, статтею 303 КПК України визначені конкретні види бездіяльності, дій слідчого чи прокурора, а також процесуальні рішення цих посадових осіб, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-яка інша, в даному випадку бездіяльність, не оскаржується, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки переконливих аргументів, які б узгоджувалися з положеннями кримінального процесуального закону, на спростування таких висновків слідчого судді в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 не навів, а доводи апеляційної скарги і матеріали провадження не містять даних про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування судового рішення, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Наведені доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя незаконно, безпідставно і невмотивовано відмовив у розгляді його скарги із посиланням на те, що скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України, спростовуються вище зазначеним.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_7 від 18.02.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0001349, зобов`язання вчинити певні дії, - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3