провадження №: 1-кс/752/9174/19
У Х В А Л А
30.09.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчої групи Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 06.08.2019 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 09.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді звернувся захисник із вказаною скаргою, в якій просив скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого слідчої групи Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 09.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що 06.08.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 із заявою про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадження, оскільки йому завдано моральної та матеріальної шкоди. Однак, слідчий, в порушення ст. 55 КПК України слідчий відмовив у задоволенні його заяви.
Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подав заяву, в якій підтримав подану скаргу та просив розглядати скаргу за його відсутності.
Представник Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, однак в силу ст. 306 КПК України їх не явка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити скаргу, виходячи з наступного.
Як встановлено слідчим суддею, 06.08.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 із заявою про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадження. При цьому, в якості моральної та матеріальної шкоди, що внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, він був незаконно позбавлений волі, втратив роботи та можливість належним чином утримувати свою сім`ю.
Зі змісту положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, вважає, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 неповній мірі дотримані завдання кримінального провадження щодо захисту прав, свобод та законних інтересів особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення при винесенні оскаржуваної постанови.
Враховуючи те, що рішення слідчого має бути мотивованим, його зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, що не відповідає вказаним вимогам КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови.
Разом з тим, вимоги щодо зобов`язання слідчого слідчої групи Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 09.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, діючи в межах наданих Кримінальним процесуальним Законом повноважень, не може надавати вказівки конкретним особам щодо вчинення конкретних дій. У такому випадку порушується принципи верховенства права та дискреційних повноважень органу, який повинен прийняти певне рішення.
Враховуючи вищевикладене, скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 307, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого слідчої групи Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 06.08.2019 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 09.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого слідчої групи Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.08.2019 за № А-3039 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені 09.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1