Справа №576/1144/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/493/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 14 лютого 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий,

визнаний винним за ст. 185 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк шість місяців.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 1 КК України за наступних обставин.

1 травня 2018 року, приблизно о 1 й год. 40 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні розважального закладу «Party Room», розташованого у м. Глухів, вул. Інститутська буд. 2, Сумської обл., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, побачивши, що з лівої кишені штанів ОСОБА_9 випав належний останньому мобільний телефон, таємно від ОСОБА_9 та інших осіб, забрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», модель «SM J730FM/DS», вартістю 7727,03 грн. з картою пам`яті «Transcend 8 Gb», вартістю 116,66 грн., з яким покинув місце події, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7843,69 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок відносно нього, не дав належної оцінки наявним в матеріалах провадження доказам та безпідставно вважав їх належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснили, що вони не бачили щоб хтось забирав у потерпілого телефон. При цьому, сам потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і не знає з яких обставин у нього зник телефон.

На думку обвинуваченого, протокол пред`явлення ОСОБА_9 , його, як підозрюваного, для впізнання за фотознімками та протокол добровільної видачі ним телефону є недопустимими доказами, оскільки ці слідчі дії були зроблені під тиском працівників поліції, а видача ним телефону, принесеного працівниками поліції, взагалі відбулась шляхом його обману.

Зазначає обвинувачений й про те, що наявний в матеріалах провадження відеозапис з камер спостереження був отриманий не у спосіб передбачений кримінально процесуальним кодексом, а відомості протоколу огляду цього відеозапису не відповідають обставинам які зафіксовані на відеозаписі, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як він обвинувачений, нахилявся до потерпілого, щоб забрати свій телефон, а не телефон ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_9 та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 1 КК України.

Суд першої інстанції належним чином перевірив і надав оцінку показам потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , з яких судом було встановлено, що в ніч з 30 квітня на 1 травня 2018 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відпочивали в розважальному закладі «Party Room», який знаходиться у м. Глухів, вул. Інститутська буд. 2, де близько 2 ї години 1 травня 2018 року між ними виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_9 впав, після чого виявив пропажу свого мобільного телефону, у зв`язку з чим ОСОБА_9 звернувся до адміністратора закладу та просив викликати поліцію.

Факт вчинення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_7 судом було встановлено також при дослідженні: протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, від 1 травня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав за фотознімком № 4 на якому розміщено фото ОСОБА_7 , як особу, що забрала його мобільний телефон (а. п. 124 127); протоколу добровільної видачі ОСОБА_7 , від 1 травня 2018 року, мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7» належного потерпілому ОСОБА_9 (а. п. 132); протоколу огляду відеозапису з камер відеоспостереження, які розмішені в приміщенні розважального закладу «Party Room», з яких судом було встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні «Party Room» та, знаходячись за спиною ОСОБА_9 , що лежав на підлозі, спочатку перевіряє праву кишеню штанів останнього, однак нічого не знаходячи, хватає за комір футболки ОСОБА_9 ззаду та звалює його на підлогу, а коли з лівої кишеню брюк ОСОБА_9 випадає мобільний телефон, піднімає його та кладе собі у внутрішню кишеню свого одягу і одразу ж виходить з приміщення закладу, розглядаючи в руках предмет схожий на телефон (а. п. 142 143); протоколу слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_9 , від 15 травня 2018 року, в ході якого ОСОБА_9 розповів та показав на місці обставини заволодіння ОСОБА_7 його мобільним телефоном (а. п. 150 157); висновку експерта, від 18 травня 2018 року, № 19/119/11-1/1833е, з якого судом було встановлено, що ринкова вартість викраденого у ОСОБА_9 майна становить 7843,69 грн. (а. п. 159 163).

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано розцінив невизнання ОСОБА_7 вини у вчиненому, як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення, оскільки такий спосіб захисту спростовано судом при аналізі досліджених у судовому засіданні вказаних доказів, які узгоджуються між собою та в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_7 крадіжки мобільного телефону ОСОБА_9 .

Проаналізувавши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів знаходить необґрунтованими доводи апеляційної скарги про не допустимість доказів обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки наведені вище докази обвинувачення ОСОБА_7 зібрані органом досудового слідства та покладені ним в основу обвинувачення ОСОБА_7 у встановлений процесуальним законом спосіб.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги з приводу недопустимості, як доказу наявного в матеріалах провадження відеозапису події вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Колегією суддів було встановлено, що органам досудового розслідування вказаний відеозапис був добровільно наданий адміністратором розважального закладу «Party Room» - ОСОБА_12 на запит старшого слідчого СВ Глухівського СВ ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 , від 2 травня 2019 року №6387 (а. п. 140 140).

При цьому колегія суддів вважає необхідним зауважити, що згідно кримінального процесуального закону заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема й у виді тимчасового доступу до речей і документів мають застосовуватись у тому випадку, якщо особа відносно якої вони застосовуються, заперечує проти такого втручання в її права та свободи, або якщо кримінальне провадження не можливо забезпечити в інший спосіб ніж на підставі рішення слідчого судді.

За таких обставин, виходячи з того, що власник розважального закладу «Party Room» не заперечував проти надання правоохоронним органам доступу до запису з камер відеоспостереження та добровільно на запит надав відеозапис з відображенням події, то на думку колегії суддів, у органів досудового розслідування не було необхідності в отриманні у слідчого судді відповідного дозволу на для проведення тієї чи іншої слідчої дії.

У зв`язку з цим колегія суддів знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу недопустимості, як доказу, наявного в матеріалах справи відеозапису з камер відеоспостереження розважального закладу «Party Room».

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу фальсифікації інших доказів, зокрема, протоколу огляду відеозапису з камер відеоспостереження та протоколу проведення слідчого експерименту з участю потерпілого, від 15 травня 2018 року, то колегія суддів також знаходить їх безпідставними, оскільки обставини зафіксовані у цих доказах узгоджуються з іншими наявними в матеріалах провадження доказами і знаходять своє підтвердження у поясненнях свідків.

Не заслуговують на увагу суду й доводи апеляційної скарги з приводу підробки органами досудового розслідування протоколу пред`явлення особи для впізнання та протоколу добровільної видачі ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7», оскільки матеріали провадження не містять даних, що ці докази отримані не у спосіб передбачений кримінальним процесуальним законом і, що під час їх проведення до ОСОБА_7 застосовувались незаконні методи слідства.

За таких обставин доводи апеляційної скарги з приводу недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки не знайшли свого підтвердження, а тому вказані обставини дають підстави для висновку про надуманість таких мотивів апеляційної скарги та розцінюються колегією суддів, як обраний стороною захисту спосіб уникнути кримінальної відповідальності ОСОБА_7 .

Також колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції визначив у відповідності до вимог ст. ст. 50; 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та обставин, що пом`якшують та обтяжують ОСОБА_7 покарання.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано визначив міру покарання ОСОБА_7 у виді арешту, що відповідає санкції ст. 185 ч. 1 КК України, яке на думку колегії суддів, є справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За наведених обставин, знаходячи ухвалений відносно ОСОБА_7 вирок законним, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 14 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4