Справа № 521/7287/18
Номер провадження:1-кп/521/633/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретарка ОСОБА_2
прокурорка ОСОБА_3
захисниця ОСОБА_4
за участі обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження терміну перебування під вартою ОСОБА_5 за кримінальним провадженням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 України, -
В С Т А Н О В И В:
Суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурорка в судовому засіданні просила продовжити строк дії запобіжного заходу.
Захисниця та обвинувачений просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити з наступних підстав.
ОСОБА_5 , обвинувачується, у скоєнні двох злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачення відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; відсутність місця постійно мешкання у обвинуваченого та відповідно відсутність соціальних зв`язків у обвинуваченого за місцем мешкання.
Вирішуючи питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то суд зазначає, що вказаний запобіжний заход не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. З заявами про особисту поруку будь-які особи до суду не зверталися, а особисте зобов`язання не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з урахуванням встановленого ризику та обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі Конвенція) звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує вимоги ст.ст. 5, 6 Конвенції та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.
Враховуючи положення ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України з урахуванням ч.4 ст. 182 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 02.11.2019 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 80280 (вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання..

Головуючий суддя: ОСОБА_1