Справа № 449/1364/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 21 жовтня 2018 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, востаннє 18.12.2017 вироком Перемишлянського районного суду Львівської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21 жовтня 2018 року близько 14 год. 00 хв. перебуваючи у житловому будинку своєї сестри ОСОБА_6 , що знаходиться в селі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, в ході сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин, будучи в стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар кухонним ножем в ділянку правої щоки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який доводиться чоловіком сестри, чим спричинив останньому рану на обличчі, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №46/2018 від 23.10.2018 відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та відмовився надавати покази. В подальшому після допиту свідків, обвинувачений змінив свою думку і вирішив надати покази, зокрема пояснив, що в цей день він повернувся з церкви і в своїй кімнаті лежав на ліжку та читав книгу "Володимир". В цей час потерпілий, вибивши двері в його кімнату, накинувся на нього та почав наносити йому тілесні ушкодження. Захищаючись, він наніс удар ножем в обличчя потерпілому. З приводу нанесених йому тілесних ушкоджень до правоохоронних органів він не звертався.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 21.10.2018 після обіду він повернувся додому з лісу, де збирав опеньки. В цей час коли він зайшов у будинок, обвинувачений спонтанно накинувся на нього з ножем та завдав йому удар ножем в обличчя. В будинку були його дружина та дочка, які все бачили, а сусіди підійшли пізніше. Зазначив, що обвинувачений є братом його дружини, будинок належить дружині, а обвинувачений проживав у вказаному будинку.

Будучи допитаною, як свідок, ОСОБА_6 надала покази, що обвинувачений є її рідним братом, а потерпілий чоловіком. Того дня обвинувачений та потерпілий сварилися та в ході сварки обвинувачений заподіяв потерпілому удар ножем в обличчя. В цей час вдома була вона та її донька, які забрали ніж у обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є дочкою потерпілого. 21.10.2019 о 14:00 год. дядько ОСОБА_4 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та почав сваритися з її батьком, виганяв його з хати. Батько зробив йому зауваження, у відповідь на що обвинувачений заподіяв йому удар ножем в обличчя. Зазначила, що в цей час вдома була лише вона.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина повністю та об`єктивно стверджується показами свідків та зібраними в ході судового розгляду доказами, що були досліджені в судовому засіданні, зокрема:
даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.10.2018 року за № 0000348;
даними заяви ОСОБА_5 від 21.10.2018 року, в якій він просить притягнути до відповідальності його швагра ОСОБА_4 , жителя с. Св. Глібовичі, Перемишлянського району Львівської області, який 21.10.2018 року у їх будинку наніс ОСОБА_5 кухонним ножем удар в область правої щоки, чим спричинив тілесні ушкодження;
даними протоколу огляду місця події від 21.10.2018 з фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто господарство ОСОБА_6 , яке знаходиться в с. Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, де виявлено плями речовини бурого кольору на підлозі та вилучено кухонний ніж;
даними протоколу про проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2018 року з фототаблицею до нього, за участі потерпілого ОСОБА_5 та понятих, в ході якого потерпілий розповів та продемонстрував, яким чином відбувалися події 21.10.2018 року, близько 14 год 00 хв. у будинку ОСОБА_6 , що в с. Глібовичі, Перемишлянського району Львівської області.
даними протоколу про проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2018 року з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_4 та понятих, в ході якого підозрюваний ОСОБА_4 розповів та продемонстрував за яких обставин він спричинив тілесні ушокдження ОСОБА_5 21.10.2018 року, близько 14 год 00 хв., у будинку ОСОБА_6 , що в с. Глібовичі, Перемишлянського району Львівської області;
висновком експерта від 22 жовтня 2018 року № 46/2018, згідно якого у гр. ОСОБА_5 , 1955 р.н. виявлено: одну рану на обличчі, яка виникла від дії тупого предмету з гострим краєм, могла утворитися від удару кухонним ножем 21 жовтня 2018 року при обставинах викладених в ухвалі суду та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Характер та локалізація виявленого тілесного ушкодження вказує на малоймовірність його виникнення внаслідок однократного вільного падіння гр. ОСОБА_5 на тверде покриття з висоти його росту.
Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого.
Суд вважає, що зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є належними та допустимими.
Щодо розбіжності у показах свідків про обставини, які передували вчиненню злочину, суд вважає, що такі є несуттєвими і не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Заявлені прокурором в судових дебатах обставини такі, як вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецедив злочину, не можуть бути визнані судом, як такі, що обтяжують покарання, оскільки такі обставини не зазначені в обвинувальному акті та погіршують становище обвинуваченого, а відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що прокурор, у відповідності до ч. 2 ст.337 КПК України, не був позбавлений можливості змінити обвинувачення або висунути додаткове обвинувачення під час судового розгляду.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушення не визнав, раніше неодноразово судимий за вчинення умисного корисливого злочину та злочинів проти життя та здоров`я особи, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, а також враховуючи альтернативність видів покарань, що передбачена санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, виходячи із загальних засад призначення покарання, а також мети покарання, що передбачає, не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає, що засудженому слід призначити покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Крім того, враховуючи те, що обвинувачений розлучений, тимчасово непрацюючий, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а саме багаторазову його неявку в судові засідання, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувався привід, погрожував фізичною розправою потерпілим в судовому засіданні, а також схильність його до вчинення злочинів проти життя та здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді взяття під варту до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 183, 369-376 КПК України, ст. 70, 71, ч.2 ст.125 КК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71,72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 18.12.2017 року, попередньо перевіривши один рік обмеження волі на шість місяців позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та призначитизасудженому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 .
Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Речовий доказ: картонну коробку, в якій знаходиться кухонний ніж, що передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Перемишлянського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1