УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000307 внесеного до ЄРДР 06.07.2019, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Слобода Ходацька, Барського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000307 від 06.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що близько 19 години 00 хвилин 06.07.2019 водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "Opel Omega-А", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги по вул. Дружби у с. Ходаки Барського району Вінницької області, у напрямку виїзду з даного населеного пункту, неподалік буд. №11, з врахуванням дорожніх умов, а саме стану дорожнього покриття, яке має вибоїни нерівності, щебеневе покриття та наявність заокруглення дороги ліворуч, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги у водойму, де сталося перевертання даного транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля "Opel Omega-А", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , загинули на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п.2.9 (а) «Водієві забороняється: - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин»;

п. 10.1 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті пасажирів автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило загибель кількох осіб.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, в порядку ст. 208 КПК України 07.07.2018 о 04 годині 10 хвилин затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого.

ОСОБА_4 07 липня 2019 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а 08 липня 2019 року слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 04 години 10 хвилин 05 вересня 2019 року.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 07.07.2019;

протоколом допиту свідка ОСОБА_4 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

висновком щодо результатів медичного огляду від 07.07.2019 водія ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Кримінальне правопорушення вчинено у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною та буде впливати при призначенні покарання. Кримінально каране діяння, вчинене підозрюваним, призвело до смерті двох осіб, одна з яких є неповнолітньою, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь своєї вини та тяжкість покарання, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Окрім того, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, а саме : ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не одружений, що дає слідству підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може ухилятися та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних, соціальні зв`язки та чинники, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обтяжуючої обставини, вид передбаченого покарання, орган досудового слідства вважає, що єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є продовження тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші більш м`які види запобіжних заходів не усунуть наявні ризики.

На підставі вищевикладеного та, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінуємого йому злочину, тяжкість покарання, орган досудового слідства вважає, що запобіжний захід обраний слідчим суддею слід продовжити, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.

Для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: 05 серпня 2019 року призначено комплексну, комісійну, авто-технічну експертизу, транспортно-трасологічну експертизу, експертизу деталей транспортного засобу, виконання якої на даний час триває, залучити до провадження як потерпілих рідних загиблих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проживають у Вінницькій області, Барського району, с. Ходаки, долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених судово-медичних експертиз. Крім того, необхідно у передбаченому ст. 290 КПК України порядку надати сторонам провадження доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт, що потребує додаткового строку не менше двох місяців.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили проти клопотання слідчого, слідчому судді пояснили, що ризики не доведені, тому просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи наведене у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність. Разом із тим, слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, прокурором в судовому засіданні необгрунтовано неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, позиції потерпілих в їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має негативних характеристик, має міцні соціальні зв`язки, повністю визнає вину у скоєному кримінальному правопорушенні. Потерпілі по кримінальному провадженні подали заяви про те, що будь яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не мають.

З обставин, наведених в клопотанні органу досудового розслідування слідує, і зазначене встановлено в ході судового розгляду, що ризики, які були доведені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не збільшилися, об`єм висунутої ОСОБА_4 підозри не змінився, його процесуальна поведінка під час досудового розслідування відповідає застосованим заходам забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, його сімейний стан, міцні соціальні зв`язки, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується позитивно, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку не має, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід змінити на цілодобовий домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого проживання. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 201 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000307 внесеного до ЄРДР 06.07.2019, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 жовтня 2019 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 26 жовтня 2019 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя