печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
07 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000478від 02.03.2019 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
06.03.2019 р., у ході затримання ОСОБА_5 останнім добровільно видано наступне майно, а саме:
- грошові кошти: 8 купюр номіналом 100 грн. та 1 купюра номіналом 200 грн., всього 1000 грн.;
- посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 ;
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки «Meizu» в чорному чохлі, ідентифікуючі дані відсутні, телефон заблоковано;
- мобільний телефон марки «Huawei» золотистого кольору, ідентифікуючі дані відсутні, з Sim-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone»;
- портмоне чорного кольору, всередині якого знаходяться банківські картки, паперові картки, іконка, квитанції та грошові кошти в сумі 156 грн.
Постановою прокурора ГПУ ОСОБА_6 від 07.03.2019 майно, а саме: - мобільний телефон марки «Meizu» в чорному чохлі, ідентифікуючі дані відсутні, телефон заблоковано;- мобільний телефон марки «Huawei» золотистого кольору, ідентифікуючі дані відсутні, з Sim-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000478.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За вимогами ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на вимоги ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 0000478 від 02.03.2019 арешт із забороною відчуження, володіння, використання на наступне майно, а саме: мобільний телефон марки «Meizu» в чорному чохлі, ідентифікуючі дані відсутні, телефон заблоковано; мобільний телефон марки «Huawei» золотистого кольору, ідентифікуючі дані відсутні, з Sim-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone», які добровільно видано ОСОБА_5 у ході його затримання.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1