ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7803/18
Провадження № 11-кп/818/2763/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0002937за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, інваліда І групи, маючого на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.05.2019 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України в силу ч.1 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України - 1 року 6 місяців позбавлення волі.
В силу ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року, на підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покаранняз іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст..76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 04 грудня 2018 приблизно о 12 год. 40 хв. перебував у приміщені магазину ТОВ «АТБ маркет», який розташований за адресою: м. Харків пр-т Петра Григоренка №2/146, де в нього виник злочинний намір на заволодіння товаром, який належить ТОВ «АТБ- маркет». Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, взяв шість упаковок масла солодовершкового ТМ «Ферма» «масло для дітей», кожна вагою 200 г, вісім упаковок масла солодовершкового ТМ «Ферма» «Домашнє», кожна вагою 200 г. Після цього, ОСОБА_7 направився до виходу з приміщення «АТБ-маркет» через касову зону, усвідомлюючи те, що під курткою знаходяться неоплачений товар, а саме: шість упаковок масла солодовершкового ТМ «Ферма» «масло для дітей», кожна вагою 200 г, загальною вартістю складає 308,76 грн., вісім упаковок масла солодовершкового ТМ «Ферма» «Домашнє», кожна вагою 200 г, загальною вартістю 315,04 грн. ОСОБА_7 , проходивши через касову зону магазину, свідомо вирішив не оплачувати товар, тим самим виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення майна ТОВ «АТБ-маркет» на загальну суму 623,80 грн., але довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитися викраденим не зміг з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки його дії були помічені та зупинені працівниками охорони «АТБ-маркет».
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - ч.4 ст.70 КК України, ст.75 КК України; Виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання суду на застосування при призначенні покарання ч.4 ст.70 КК України; Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки; Згідно з ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Дерагчівського районного суду Харківської області від 29.05.2019 виконувати самостійно; У решті вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2019 року залишити без змін. В обґрунтування посилається на те, що у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанова) зазначено: коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановления вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 було призначене покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року, та на підставі ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанова) зазначено: коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018р. (справа № 754/2749/17)
Таким чином, положення ч.4 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції застосував безпідставно, без урахування наведених обставин.
Відповідно до вимог ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни або скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання суду на застосування при призначенні покарання ч.4 ст.70 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно з ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 29.05.2019 виконувати самостійно.
В решті вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий

Судді: