ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого від 27 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000166 від 27 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КК України.
Слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки слідчий, врахувавши висновок комісійної експертизи, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КК України, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити її скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки фактичним обставинам справи, при цьому досудове розслідування триває понад 6 років безрезультатно, при цьому в діях лікаря слідчий не вбачає складу злочину. Зазначає, що саме лікар ОСОБА_7 не надав належної медичної допомоги, залишивши ОСОБА_8 в безпорадному стані, що спричинило смерть останнього.
Заслухавши доповідь судді, доводи скаржника потерпілої ОСОБА_5 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді, а її скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження по факту ненадання медичної допомоги її сину, в результаті чого він помер, при нез`ясованих обставинах, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 цієї ж статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно наданих матеріалів, 27 квітня 2013 року на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень про незабезпечення надання належної медичної допомоги, а саме 11.08.2001 року лікар-нарколог Міського наркологічного диспансеру міста Дніпропетровська ОСОБА_9 під час медичного освідування стану ОСОБА_10 не забезпечила надання належної медичної допомоги, хоча згідно даних судово- токсикологічного дослідження крові, вилученої при розтині трупу ОСОБА_10 , був виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3%, що відносно живих осіб, відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння та при наявності такої високої концентрації алкоголю в крові може бути небезпека для життя, тому можливий токсичний ефект зі смертельним кінцем, в тому числі і від гострої серцевої недостатності, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 139 КК України.
27 серпня 2019 року слідчим СВ Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_11 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження, мотивована відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КК України, посилаючись лише на висновок додаткової комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до якої відсутній будь-який зв`язок між ненаданням медичної допомоги гр. ОСОБА_10 , як при первинному так і повторному огляді його лікарем-наркологом ОСОБА_7 , та настанням його смерті.
Між тим, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Із наданих матеріалів кримінального провадження і змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим на досудовому розслідуванні не в повному обсязі проведено перевірку усіх обставин на які вказано в матеріалах правоохоронних органів, а саме постанови прокурора прокуратури м. Дніпропетровська від 24 квітня 2013 року та заявах і поясненнях потерпілої ОСОБА_5 , не надана відповідна оцінка усім обставинам у їх сукупності.
Мотивувальна частина постанови слідчого про закриття кримінального провадження у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України не містить мотиви прийняття постанови, їх належне обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
Слідчий ОСОБА_11 в оскаржуваній постанові від 27 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження виклала як вже встановлену досудовим розслідуванням фабулу обставин незабезпечення надання належної медичної допомоги під час медичного освідування стану ОСОБА_10 лікарем- наркологом ОСОБА_9 , яке мало місце 11.08.2001 року. Навівши зміст теоретичних понять об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони складових злочину за ст. 139 КК України та послалася лише на висновок призначеної додаткової комісійної судово-медичної експерти, не вказавши ні її дати проведення, ні її номеру, ні ким вона була проведена, що унеможливлює взагалі перевірити і встановити її наявність і відповідність переданого слідчим в постанові її змісту. При цьому, слідчий тільки на підставі цього, якого саме невідомо висновку дійшов до свого висновку, що склад злочину передбаченого ч.2 ст. 139 КК України відсутній, так як відсутній будь-який зв`язок між ненаданням медичної допомоги гр. ОСОБА_10 , як при первинному так і повторному огляді його лікарем-наркологом ОСОБА_7 , та настанням смерті.
Таким чином, відсутнє всебічне, повне дослідження слідчим всіх обставин кримінального провадження та безпосереднє дослідження й оцінки слідчим інших показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, що передбачено положеннями статей 91, 94 КПК України.
А тому, таку постанову слідчого не можна вважати вмотивованою та обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам зазначеної вище статті 110 КПК України.
Колегія суддів також звертає увагу, що за ухвалою слідчого судді цього ж суду від 03 лютого 2015 року вже скасовувалася чергова постанова слідчого про закриття цього кримінального провадження від 13 листопада 2014 року з тих же підстав неповноти розслідування, недотримання при досудовому розслідуванні вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема суд вказав, що невиконані повністю вказівки прокурора від 20.05.2013 року та доручення слідчого ОСОБА_12 12.04.2014 року про забезпечення явки до слідчого для дачі пояснень лікаря-нарколога ОСОБА_9 , зібрати на неї характеризуючі відомості, забезпечити явкою працівників ДАІ та фельдшера-лаборанта ОСОБА_13 .
Згідно наданих матеріалів досудового розслідування, після скасування вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 13 листопада 2014 року проведення досудового розслідування доручено старшому слідчому СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , який 16.12.2015 року надав доручення провести заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_15 , та забезпечити її явку до слідчого відділу.
Також прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 слідчому ОСОБА_14 надані вказівки 12.02.2016 року, зокрема: встановити місцезнаходження та допитати ОСОБА_13 , фельдшера-лаборанта про поведінку водія ОСОБА_10 , за результатами проведеного аналізу, чи необхідне було термінове надання медичної допомоги ОСОБА_10 ; долучити до матеріалів провадження методику надання невідкладної медичної допомоги медичними працівниками при отруєнні алкоголем; долучити до матеріалів провадження остаточне рішення по кримінальному провадженні №0000009 від 16.01.2013 за ознаками ч.1 ст. 365 КК України; та не обмежуватися наданими вказівками, та провести інші необхідні дії спрямовані на розкриття даного правопорушення.
08.07.2016 року прокурором надані слідчому ОСОБА_14 повторні ті ж самі вказівки.
На виконання доручення слідчого про встановлення місцязнаходження ОСОБА_16 до матеріалів кримінального провадження долучені тільки рапорт працівника поліції про здійснення виїзду по місцю проживання останньої без дати складання цього рапорту і без зазначення дати виїзду за його змістом.
Таким чином, за встановлених обставин слідує, що вказані вище доручення слідчого та вказівки прокурора не виконані.
22.08.2019 року проведення досудового розслідування доручено слідчому ОСОБА_17 . Після чого до матеріалів кримінального провадження долучено в печатному книжковому вигляді тільки витяги із локальних протоколів надання медичної допомоги, джерело отримання яких і їх відношення до цього кримінального провадження не визначено та слідчим ОСОБА_11 вже 27 серпня 2019 року винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження. Тобто за такий короткий період фактично слідчим ОСОБА_11 ніяких дій щодо розслідування чи аналіз встановлених обставин і наявних доказів в їх сукупності не проводилося.
Окрім того, колегія суддів, вважає необхідним звернути увагу, що надані матеріали кримінального провадження №0000166 від 27 квітня 2013 року не пронумеровані, документи підшиті не у відповідності їх хронологічному порядку та опис наявних в ньому документів взагалі відсутній.
Таким чином, за встановлених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим не було проведено всебічно і повно перевірку обставин щодо причетності чи непричетності лікаря-нарколога ОСОБА_7 до ненадання медичної допомоги ОСОБА_10 при його освідуванні в сукупності з іншими доказами. Не виконані належним чином вказівки попередніх ухвал слідчих суддів цього суду, якими вже неодноразово скасовувалися постанови слідчого про закриття кримінального провадження, та доручення слідчого і вказівки прокурора, які зазначені вище, та не надана відповідна оцінка усім обставинам і доказам в їх сукупності.
Отже, з врахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що слідчим проведено досудове розслідування не в повному обсязі, висновки щодо закриття кримінального провадження є передчасними і не вмотивованими та необґрунтованими, а вказані вище обставини можливо перевірити лише під час продовження здійснення досудового розслідування слідчим, який у своїй діяльності повинен керуватися вимогами ст. 40 КПК України.
Слідчим суддею першої інстанції зазначені порушення при розгляді скарги не враховані, в повному обсязі усі обставини справи не з`ясовані, що призвело до невідповідності висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя не надав належної правової оцінки доводам заявниці щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.
З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження є підставою для скасування ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати, постановити нову, якою скаргу ОСОБА_5 задовольнити, матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження №0000166 від 27 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КК України - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КК України - скасувати, матеріали провадження направити для проведення досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ф ОСОБА_4