Справа № 309/2742/19
Провадження № 1-кп/309/506/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000709 від 03.08.2019 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Поляна Свалявського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого, судимість погашена , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4 .

Потерпілого ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 на початку липня 2019 року близько 2 год. в АДРЕСА_2 проник на територію вказаного дворогосподарства , де маючи намір на таємне викрадення чужого майна , шляхом пошкодження навісного замка зайшов у підсобне приміщення, де діючи умисно з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність , таємно викрав шкіряний хамут чорного кольору, чим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1200 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.. Суду ствердив , що він дійсно на початку липня 2019 року близько 2 год. проник на територію дворогосподарства, яке належить ОСОБА_6 та шляхом пошкодження навісного замка на підсобному приміщенні викрав шкіряний хамут для коня чорного кольору. У вчиненому розкаюється.

В судовому засіданні будучи допитаним потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив , що, він на початку липня 2019 року лежав у лікарні. Виписавшись з лікарні та прийшовши додому він виявив відсутність шкіряного хамута для коней , який знаходився у підсобному приміщенні його дворогосподарства. Також він помітив , що навісний замок , який був на цьому приміщенні пошкоджений. Про вказане він повідомив свого знайомого на прізвище ОСОБА_7 , який йому повідомив , що вказаний хамут йому для реалізації приніс ОСОБА_3 . Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 він не має.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, зробив переоцінку своєї поведінки, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання, враховуючи досудову доповідь складену Хустським районним відділом філії ДУ « Центр пробації» в Закарпатській області від 19.11.2019 р. , суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням, тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази слід вирішити в порядку передбаченому ст.. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в два роки , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 27 листопада 2019 року.

Речовий доказ по справі шкіряний хамут чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1