Дата документу 05.09.2019 Справа № 310/7010/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1361/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/7010/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 червня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свалява Закарпатської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він в один із днів на початку червня 2018 року, знаходячись на законних підставах в приміщенні спальної кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 600 грн., які знаходилися під матрацом на ліжку. Після цього, ОСОБА_8 залишив місце скоєння злочину та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 600 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.08.2017 року у виді 6 місяців обмеження волі, остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців обмеження волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити, із застосуванням положень ст.69 КК призначити обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`яке покарання. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, віднести за рахунок держави. Свої вимоги мотивує тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро та публічно розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має захворювання, до слідчого та суду з`являвся по першому виклику, став на шлях виправлення. Всі ці обставини в сукупності дають підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява, в якій він просив залишити апеляційну скаргу захисника без розгляду.

Проте під час апеляційного розгляду обвинувачений відмовився від своєї заяви та просив розглянути скаргу його захисника.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, проте вирок підлягає скасуванню з таких підстав.

Загальні засади призначення покарання - це основоположні вимоги про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватись суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Проте при призначенні обвинуваченому остаточного покарання на підставі ст.71 КК судом першої інстанції не в повній мірі дотримано цих загальних засад призначення покарання з огляду на таке.

Так, з резолютивної частини вироку вбачається, що суд призначив обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК покарання у виді 2 років обмеження волі.

Призначаючи обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК суд першої інстанції зазначив, що ним до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.08.2017 року у виді 6 місяців обмеження волі і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців обмеження волі.

Разом з тим, за умови призначення обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК покарання у виді 2 років обмеження волі і часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 6 місяців обмеження волі, розмір остаточного покарання, призначеного на підставі ст.71 КК, мав би складати 2 роки 6 місяців обмеження волі, а не 4 роки 6 місяців, як зазначено в резолютивній частині вироку.

За таких обставин судом першої інстанції допущено помилку в частині визначення невідбутої частини покарання, яка підлягає приєднанню до призначеного покарання за даним вироком на підставі ст.71 КК.

Між тим, суд апеляційної інстанції не вправі виправити допущену судом першої інстанції помилку, оскільки збільшення строку невідбутої частини покарання, яка підлягає приєднанню до покарання за даним вироком на підставі ст.71 КК, означало би погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 , що, за відсутності апеляційної скарги прокурора, є неприпустимим.

У зв`язку з тим, що апеляційний суд позбавлений можливості виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і одночасно не вправі залишити дане порушення поза увагою, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції належить усунути допущену помилку при визначенні остаточного покарання, а також перевірити доводи апеляційної скарги захисника про суворість призначеного обвинуваченому покарання, звернувши при цьому увагу на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілій завданий збиток.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4