ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2276/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції №641/11/19-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою засудженої ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженої про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою, яка відбуває покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)».
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із хворобою. Своє апеляційне прохання захисник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час розгляду даного клопотання, мотивував своє рішення тим, що стан засудженої не погіршився з моменту проведення ЛКК, медична допомога надається згідно вимог Наказів Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства юстиції України. Суд першої інстанції під час ухвалення судового рішення посилався на обстеження ОСОБА_8 від 02.11.2018 року, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, через неповноту судового розгляду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженої та її захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 належить задовольнити частково, з наступних підстав.
Як вбачається з відомостей судового провадження та особової справи ОСОБА_8 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2016 року засуджена за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй особистого майна.
Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2017 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2016 року скасований в частині призначення покарання та ОСОБА_8 призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. ОСОБА_8 відбуває покарання в Державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)».
З відомостей судового провадження, а також з апеляційної скарги захисника вбачається, що під час судового розгляду ним було заявлено клопотання про проведення судово-медичної експертизи відносно засудженої ОСОБА_8 , що датується 12.03.2019 року (а.с. 115-116), зазначене клопотання судом першої інстанції було проігнороване та взагалі не розглядалося, що свідчить про неповноту судового розгляду, а також порушення процесуальних прав засудженої.
Більш того, згідно листа-відповіді за підписом завідувача медичної частини №54 «ЦОЗ ДКВС України» у Харківській та Луганських областях В.М. Сита (а.с 123), вбачається, що останнє обстеження на СД4 клітини проводилося відносно ОСОБА_8 лише 02.11.2018 року.
При цьому належить врахувати, що ухвалюючи рішення щодо відмови в задоволенні клопотання захисника про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою, суд першої інстанції посилався на висновок ЛКК від 02.08.2018 року про медичний огляд засудженої ОСОБА_8 . Згідно цих відомостей, колегія суддів враховує наявність невиліковної хвороби у засудженої, яка за її доводами та доводами захисника на протязі певного проміжку часу може прогресувати.
Вищевикладені відомості об`єктивно свідчать про поверховість та формальний підхід щодо розгляду клопотання засудженої та її захисника в суді першої інстанції, оскільки з часу отримання ЛКК, тобто з 02.08.2019 року і до часу ухвалення остаточного рішення пройшло понад 09 місяців. Саме тривалість судового розгляду обумовлена необхідністю розгляду клопотання захисника щодо призначення судово-медичної експертизи або отримання нового висновку ЛКК. За ініціативою суду, в провадженні якого знаходиться клопотання засудженої та її захисника. Вказані обставини свідчить про слушність апеляційних доводів захисника стосовно необґрунтованості та невмотивованості судового рішення, що оскаржується ним та обумовлюють необхідність задоволення скасування оскаржуваної ухвали і призначення нового розгляду суді першої інстанції саме з метою поновлення порушення процесуальних прав засудженої, яка відбуває покарання умовах ізоляції від суспільства.
Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на практику ЄСПЛ, щодо зазначеної категорії справ, де Європейський Суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).
Європейський Суд з прав людини сформував усталену практику у справах з питань лікування осіб, які перебувають в місцях несвободи. Зокрема, у справі «Єрмоленко проти України» від 15 листопада 2012 року Європейський Суд постановив, що відповідно до статті 3 Конвенції, держава повинна забезпечити , щоб спосіб і метод виконання такої міри не піддавали його стражданням і труднощам, інтенсивність яких перевищує неминучий рівень страждань, властивих позбавлення волі, і щоб, з урахуванням практичних вимог режиму позбавлення волі, її здоров`я і благополуччя були належним чином гарантовані серед іншого, шляхом надання йому необхідної медичної допомоги (§48 рішення Європейського Суду у справі «Єрмоленко проти України» №49218/10, §94 «Кудла проти Польщі» №30210/96.
При оцінці сумісності стану здоров`я заявника з триманням під вартою слід враховувати три елементи: (а) стан здоров`я ув`язненого, (б) адекватність медичної допомоги та лікування в місцях позбавлення волі, і (в) доцільність продовження застосування тримання під вартою у зв`язку зі станом здоров`я заявника (§50 Рішення Європейського Суду у справі «Єрмоленко проти України», §45 Mc Glinchey and Other v/ the United Kingdom» №50390/99.
Окремо слід наголосити на тому, що Європейський суд з прав людини не визначає серед критеріїв, які повинні бути враховані при звільненні особи від покарання через тяжку хворобу, особу засудженого.
Продовження утримання ув`язненого в місці позбавлення волі у поєднанні з відсутністю належної медичної допомоги становить порушення абсолютної заборони статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплена заборона піддавати будь-кого катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Згідно §62від 15.11.2012 року у справі «Єрмоленко проти України» питання адекватності (адекватної медичної допомоги) не піднімалося в національних судах, яке, відповідно до національної практики має ґрунтуватися не тільки на медичних висновках але і на відповідних обставинах. Крім того, медичній комісії було доручено розглянути тільки конкретне питання, а саме збігаються проблеми зі здоров`ям заявника з будь-яким діагнозом зі списку. Оцінка того, на скільки стан здоров`я заявника, враховуючи його серйозні захворювання, сумісно з триманням під вартою, не входило в завдання комісії.
Зазначені вище обставини судом першої інстанції в достатній мірі враховані не були, що є підставою, згідно вимог п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 409 та ст. 410 ч. 1 п. 2 КПК України, для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 6; п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 ч. 1 п. 2, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою засудженої ОСОБА_8 - скасувати і призначити новий розгляд суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

_______________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4