Справа № 462/997/17
провадження 1-кс/462/2502/19
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова заяву судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_3 про самовідвід,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями ОСОБА_3 для розгляду передано заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , який здійснює судове провадження у кримінальному провадженні № 4673 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
Суддя ОСОБА_3 , заявив самовідвід, свою заяву обґрунтовує тим, що він брав участь, як слідчий суддя, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №4673, розглядаючи як клопотання сторони обвинувачення, так і скарги, відводи сторони захисту.
Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст. 75 КПК України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Стаття 76 КПК України визначає випадки недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні, що згідно вимог ч.1 ст.80 КПК України є підставою для самовідводу.
Так, відповідно до ч.1 ст,76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зав`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
У п. 84 Коментаря до Банголорських принципів поведінки суддів, розроблених управлінням Організації Об`єднаних Націй по наркотиках та злочинності, зазначається, що критерієм для відводу є внутрішня позиція судді, хоча вона і оцінюється з точки зору розумного спостерігача. У цьому розумінні часто цитуєма думка про те, що «правосуддя повинно сприйматися як досконале», не може бути відокремлена від критерію, який стосується обґрунтованої підозри в упередженості.
У рішенні ЄСПЛ в справі «Мироненко та Мартиненко проти України» (№4785/02с від 10.03.2010 року) прийшов до висновків, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
Беручи до уваги, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь не лише в розгляді обвинувального акта, а за змістом вказаної норми, - взагалі не може брати участь у цьому ж провадженні в суді першої інстанції, тому для уникнення сумнівів в учасників судового провадження в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 вважаю, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.
Відвести суддю Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_6 .
Справу передати на розгляд іншому судді.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1