Справа № 683/2563/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

представника цивільного позивача ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів Хмельницької області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого
за ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 25 травня 2018 року біля 14 год. 20 хв., рухаючись за кермом технічно справного автомобіля марки "Газ" моделі "3302-414" р.н. НОМЕР_1 зі швидкістю біля 60 км/год. по автодорозі Т-0612 сполучення Новоград-ВолинськийПолоннеСтарокостянтинів по відрізку дороги між с. Круча та с. Огіївці Старокостянтинівського району, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. п.п. б), відповідно до якого водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3. пп. д), відповідно до якого водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 відповідно до якого перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; наближаючись до заокругленої ділянки дороги, відволікся від керування керованого ним автомобіля, тим самим проявив неуважність, маючи об`єктивну можливість побачити транспортний засіб автомобіль марки BMW 525 TDS р.н. НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, власником якого є Mazur Marek, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення із вказаним вище автомобілем під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху, водій автомобіля марки BMW 525 TDS р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини діафіза лівого стегна з заходженням уламків по довжині, відриву малого вертела, які за своїм характером відносяться до

категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, травматичного вивиху середньої фаланги 5-го пальця лівої ступні, який за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садна в ділянці грудної клітки та живота, забою грудної клітки, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому діафіза обох кісток лівої гомілки на рівні с/з із зміщенням, який за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 1.5 п. 2.3 п.п. б), п. 2.3. пп. д), п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, а саме спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
У даному кримінальному провадженні 25 жовтня 2019 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 і його захисником ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнення його від відбування основного покарання із встановленням судом іспитового строку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 75 КК України. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, прокурор та обвинувачений визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_8 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_9 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник ОСОБА_6 та представник цивільного позивача ОСОБА_7 не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_8 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,добровільне відшкодування потерпілим завданого збитку, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, вчинив необережний злочин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_8 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості: за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнення його від відбування основного покарання із встановленням іспитового строку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 75 КК України тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільні позови, заявлені прокурором про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину слід задоволити.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а судових витрат відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

ухвалив:

Укладену 25 жовтня 2019 року між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_8 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - затвердити.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 не обирати.

Речові докази: автомобіль ГАЗ 3302-414 р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання ТЗ Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області за адресою вул. Попова, 2 м. Старокостянтинів Хмельницької області повернути власнику ОСОБА_10 ; автомобіль марки BMW 525 TDS р.н. НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання ТЗ Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області за адресою вул. Попова, 2 м. Старокостянтинів Хмельницької області повернутиволодільцю - ОСОБА_11 ; змиви з керма автомобілів ГАЗ 3302-414 р.н. НОМЕР_1 та BMW 525 TDS р.н. НОМЕР_2 , що знаходяться у камері схову Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_8 користь держави 2288 грн витрати на залучення експертів за проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу №10.2-0361:18 від 24.09.2018р. та інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу №10.2-0362:18 від 24.09.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 5300 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Старокостянтинівської районної ради 5318,89 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Новоград-Волинського міськрайонного ТМО Житомирської області 3914,33 грн за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: