ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 647/2695/18
Номер провадження : 11-кп/819/1028/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року грудня місяця 03 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000823 від 18.08.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_9 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Красноармійського району Донецької області, громадянки України, освіта вища, працює ПрАТ «Кам`янський» - начальник відділу кадрів, не є депутатом будь-якого рівня, заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , не судимої, за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнано невинуватою та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 , 18.08.2018 приблизно о 09-30 годині, знаходячись поблизу подвір`я будинку АДРЕСА_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час сварки, з особистих мотивів, один раз пальцями долоні правої руки вдарила потерпілу ОСОБА_10 в обличчя в область рота, чим заподіяла ОСОБА_10 тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експерта №91НК від 21.08.2018 року у вигляді забитої рани верхньої губи, поверхневої забитої рани слизової оболонки нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок місцевого суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги покази потерпілої ОСОБА_10 у тій частині, що обвинувачена перша нанесла удар останній рукою в обличчя, Крім того вказує, що судом не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 той факт, що слідчі експерименти з потерпілою та свідками, та висновки експерта законні. Просить вирок місцевого суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора, доводи обвинуваченої та захисника які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, заслухавши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.2 КПК України завдання кримінального провадження полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд, встановлений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією.

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Таким чином, невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для.

Висновок суду щодо виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України є передчасним і не ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, суд не дотримався цих вимог закону.

Аргументуючи висновок про виправдання ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що докази, на які посилається прокурор, як на підставу доведеності вини ОСОБА_7 не являються достатніми для визнання ОСОБА_7 винуватою у вчиненні інкримінованого її кримінального злочину.

Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги покази свідків і потерпілої, оскільки вважав що в судовому засіданні свідки дали покази протилежні показам наданим при проведенні слідчого експерименту, протоколи слідчих експериментів, проведені з потерпілою та свідками, через те що останні не відповідають вимогам ст.105 КПК України, не підписані всіма учасниками слідчої дії та посилаючись на те що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо наявності постанови про призначення судово-медичної експертизи, що неможливо перевірити законний порядок дотримання вимог КПК при призначенні експертизи, а також з`ясувати, чи ознайомлена обвинувачена з постановою, чи попереджався експерт про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок визнав їх недопустимими доказами.

При цьому суд не зазначив у чому саме протиріччя в показах свідків які вони давали в судовому засіданні і при проведенні слідчого експерименту.

Суд не навів переконливих мотивів, з яких він критично ставиться до показань свідків і потерпілої і беззаперечно вірить показанням обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, хоча не заперечувала що між нею і потерпілої через неприязні стосунки стався конфлікт і пояснила, що потерпіла перша на неї накинулася, вона відмахнулась від неї. Умисно ніяких ударів потерпілій не наносила.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_7 накинулася на неї, схопила за губу, почала завдавати тілесні ушкодження потім її штовхнула, від чого вона упала на землю, у неї був синець на руці та була розірвана губа. Кулаками удари не наносили.

Показання потерпілої, в судовому засіданні (за записом судового засідання від 03.07.2019 року) підтвердила свідок ОСОБА_11 яка вказала, що 18.08.2018 року, вона особисто бачила як ОСОБА_14 наносила удари ОСОБА_10 .. Вказала і показала як це сталось.

В судовому засідання свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили що були свідками бійки між обвинуваченою і потерпілою та бачили тілесні ушкодження у потерпілої, де у останньої з рота бігла кров.

За висновками судово медичних експертиз №91НК та №18/91НК від 21.08. та 27.09. 2013 року, згідно яких ОСОБА_10 заподіяні легкі тілесні ушкодження ( а.п. 121-122 ). При цьому судово медичний експерт зазначає, що утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не виключається за обставин зазначених у протоколах її допитів.

Суд у вироку не дав оцінки цим доводам та не виклав мотивів з яких визнав їх безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Також, судом не було враховано, що протоколи слідчих експериментів, проведені з потерпілою та свідками та висновки судово-медичної експертизи відповідають вимогам закону.

Таким чином, суд допустив істотне порушення вимог КПК щодо законності, вмотивованості та обґрунтованості судового рішення, оцінки доказів, як того вимагають вимоги ст. 94 КПК, що є безумовною підставою для скасування вироку як незаконного відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 3 ч.1 ст. 409 КПК.

За викликом потерпіла не з`явилась в судове засідання апеляційного суду.

При цьому колегія суддів звертає увагу що, суд апеляційна інстанція не вправі ухвалити новий вирок, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурор, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження на підставі ч.6 ст. 9, п. 1, 2, 3, 13, 15 ст. 7 КПК України, мають бути застосовані правила ч. 1, 2 ст. 412, 415 КПК України, тобто вирок має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому колегія суддів не дає оцінку доводам, викладеним у апеляційних скаргах, але вони підлягають перевірці при новому судовому розгляді. Під час нового розгляду, неухильно дотримуючись вимог КПК України, суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, зважити та перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, проаналізувати зібрані у справі докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти за результатами розгляду законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 409,419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2019 року яким ОСОБА_7 визнано невинуватою і виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2