Єдиний унікальний номер справи 185/8063/19
Провадження № 1-кп/185/716/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 07 серпня 2019 року, з обвинувальним актом та угодою про примирення за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимість погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2019 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 зайшов до магазину «Продукти 106» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 61/1, де взяв закупочний візок, в який склав придбаний ним товар та викотив даний візок з придбаним товаром з магазину «Продукти-106» на територію парковки. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна закупівельного візку на 90 л., що належить магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 03 серпня 2019 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, перебуваючи на території парковки магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-маркет», розташованому за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 61/1, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав закупочний візок на 90 л.

ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на суму 2996 грн. 33 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 серпня 2019 року сторонами була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_3 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину кримінального правопорушення, а він має право мовчати, мати захисника та допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України.

Також ОСОБА_3 пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про примирення він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо обвинуваченого, вид покарання, який буде застосовано до обвинуваченого в разі затвердження угоди. Угода про примирення укладена добровільно. Просив суд затвердити укладену з обвинуваченим угоду про примирення.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий відповідно до ст. 476 КПК України, має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушення шкоду, повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого останній визнає себе винуватим, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також, що сторони розуміють наслідки затвердження даних угод, передбачених ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання винуватості у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, розкаявся у вчиненому, збитки відшкодував у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/621 від 27 серпня 2019 року в сумі 628, 04 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 серпня 2019 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_8 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 серпня 2019 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн . 04 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1