Справа № 500/5168/19
Провадження № 1-кс/500/2028/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 04.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000039,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати постанову слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 04.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000039 від 05.01.2018 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив скасувати постанову слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 04.07.2019 року про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000039.

Слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова була винесена згідно вимог чинного кримінально процесуального законодавства України.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000039.

Вивчивши матеріали скарги, вислухавши прокурора, слідчого та заявника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно зі ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляє ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000039 від 05.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Так, з постанови про відмову у визнанні потерпілим вбачається, що кримінальне провадження за № 0000039 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , про те, що експерт ОСОБА_6 у цивільній справі № 500/3720/14-ц на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду надав завідомо не правдивий висновок експерта за № 27/47-2015 від 17.08.2015 року. 05.01.2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Не правдивість даного висновку, на думку заявника, полягає в тому, що розмір лінії земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 за лінією 10.11.12 згідно висновку вказаної експертиз складає 6,74 метри, що не збігається з розмірами тієї ж лінії, відповідно до генерального плану зазначеної земельної ділянки.

Постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 04.07.2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000039 від 05.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

У якості підстав для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000039 у оскарженій постанові зазначено, що підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні не здобуто та жодної шкоди інтересам ОСОБА_3 заподіяно не було, а об`єктом даного кримінального правопорушення є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів, тобто вказаним кримінальним правопорушенням жодним чином не може бути заподіяна фізичній особі.

Як зазначено в оскаржуваній постанові будучи допитаним в якості свідка по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 показав, що вважає, що вказаним кримінальним правопорушенням завдано шкоду та порушено інтереси саме Ізмаїльської міської ради, яка являється власником земельної ділянки, яку на думку ОСОБА_3 незаконно отримала в користування родина ОСОБА_7 , при чому сам ОСОБА_3 власником даної земельної ділянки не являється. Від вказаної юридичної особи - Ізмаїльської міської ради заяви не надходили, а Ізмаїльська міська рада Одеської області виступала відповідачем у цивільній справі по якій експертом ОСОБА_6 і проведено зазначену експертизу. Отже, вищезазначені обставини вказують на той факт, що в даному випадку не лише відсутні підстави для визнання потерпілим ОСОБА_3 , якому жодної шкоди заподіяно не було, не заподіяна ця шкода іншим фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено слідчим в оскаржуваній постанові, підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні не здобуто, жодної шкоди інтересам ОСОБА_3 заподіяно не було, об`єктом даного кримінального правопорушення є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів, тобто вказаним кримінальним правопорушенням жодним чином не може бути заподіяна шкода фізичній особі. При цьому сам заявник був неодноразово допитаний в якості свідка та не надав ґрунтовно покази стосовно обставин того, яка саме шкода йому заподіяна та які саме його інтереси порушені

Під час кримінального провадження слідчий згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи викладе, слідчим суддею в судовому засіданні не встановлено обставин того, що заявнику ОСОБА_3 даним кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, оскільки безпосередньо висновок експерта за № 27/47-2015 від 17.08.2015 року наданий в ході розгляду цивільної справи не зачіпає матеріальних або інших прав заявника ОСОБА_3 .

За таких обставин, слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, що заявнику ОСОБА_3 не була завдана шкода певним кримінальним правопорушенням, про яке йдеться в повідомленні про злочин і тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 04.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000039.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 04.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000039 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.07.2019 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1