печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7764/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.02.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що В провадженні слідчого відділу Печерського управління ГУНП у місті Києві, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Київської місцевої прокуратури надійшла заява в.о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» ОСОБА_4 щодо шахрайського заволодіння нежитловими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 49.
Так, 20.04.2018 комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» з метою перевірки права власності на комунальне майно отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до якої нежитлові приміщення у цокольному поверсі, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 118А) ( в літ. А), загальною площею 112,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер : 1057, виданого 19.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
Так, житловий будинок АДРЕСА_2 перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва, з управлінні Печерської районної в місті Києві державної адміністрації тз на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», що підтверджується розпорядженням виконавчого органу КМР (КМДА) від 10.12.2010 № 1112, розпорядженнями Печерської РДА від 20.09.2013 № 509 та від 20.06.2014 №318.
Відповідно до Договору До 121/КК/606 від 20.09.2017 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду нежитлове приміщення загальною площею 118.8 кв. м. у цокольному поверсі житлового будинку № 49 по вул. Предславинській передано в оренду Громадській організації «Наш дім - Чоколівка» строком до 18.09.2020 року, з правом передачі об`єкту повністю або частково в користування іншій особі, а відповідно до Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в суборенду від 01.02.2018 зазначене нежитлове приміщення передане в суборенду Всеукраїнському громадському об`єднанню «АВТОМАИДАН» строком до 18.09.2020 року.
Відповідно до відомостей, які містяться в системі електронних торгів арештованим майном Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України 02.04.2018 відбулись у м. Києві торги з продажу іпотечного майна: нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 118А) (в літ. А), загальною площею 112,9 кв. м, за адресою: м. Київ, вул. Предславинська. 49, приміщення 118а.
В свідоцтві, виданому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 19.04.2018 та зареєстрованому в реєстрі за № 1057, зазначається, що воно видано на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника, затвердженого Начальником Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова 17.04.2018 і посвідчується, що ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві власності майно, що складається з: нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (група приміщень № 118-А) ( в літері А) в будинку АДРЕСА_2 .
Вище вказане нерухоме майно раніше належало боржнику ОСОБА_7 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 16.08.201 року за р/н НОМЕР_3 , зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрації. Права власності 16.08.2017 року, ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, номер запису про право власності 21905411, реєстраційний номер об`єкту 000. Загальна площа нежитлових приміщень становить 112,9 кв. м. та придбане ОСОБА_5 за 2600000 гривень 00 коп.
Відповідно до відомостей Департаменту комунальної власності Київської міської державної адміністрації, станом на 20.04.2018, в переліку об`єктів групи А, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, які підлягають приватизації шляхом продажу на аукціонах, за конкурсом зазначений об`єкт - нежитлові приміщення, площею 112,9 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 49, літ. «А».
Таким чином, невстановлені особи, шахрайським шляхом з використанням підробленого наказу заволоділи нежитловим приміщенням у цокольному поверсі, загальною площею 112,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , відчужено незаконно.
Враховуючи викладене вище нежитлові приміщення у цокольному поверсі, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 118А) ( в літ. А), загальною площею 112,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 118а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000) є предметом кримінального правопорушення в розумінні ст. 98 КПК України та постановою прокурора від 13.02.2019 у вказаному провадженні визнана речовим доказом, а тому з метою недопущення його подальшого відчуження та забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому
пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема зберегло сліди кримінального правопорушення, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його перепланування, зміни цільового призначення, відчуження, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на нежитлові приміщення у цокольному поверсі, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 118А) ( в літ. А), загальною площею 112,9 кв. м, за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 49, приміщення 118а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), власником якої є ОСОБА_9 , ІНН НОМЕР_4 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1