Номер провадження: 11-сс/813/1214/19
Номер справи місцевого суду: 495/5472/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2019 р., якою в рамках кримінального провадження №0001442 від 27.06.2019 року відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Маразліївка Білгоро-Дністровського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0001442 від 27.06.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.08.2019 року із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 57 630 грн. та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, обумовлені: тяжкістю покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у його вчиненні, задовільним станом здоров`я, офіційною не працевлаштованістю підозрюваного.

Обґрунтовуючи розмір застави, слідчий суддя врахував матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_9 , його вік, стан здоров`я, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 зазначив, що не погоджується із оскаржуваною ухвалою слідчого судді з огляду на наступні обставини:
- в зазначеному провадженні відсутня обґрунтованість підозри його підзахисного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки процесуальні документи містять в собі розбіжності щодо зазначення часу та місця вчинення злочину;
- зазначений в ухвалі слідчого судді факт того, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у новому злочині, вчиненому під час знаходження під домашнім арештом в рамках іншого кримінального провадження не є доведеним органом досудового розслідування;
- слідчим суддею не було враховано характеристики особи підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо та має міцні соціальні зв`язки;
- органом досудового розслідування не було надано жодного доказу на обґрунтування існування в зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилаючись на викладені обставини, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту.
В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_8 не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, до початку апеляційного розгляду надав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 401 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 27.06.2019 р. ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 15), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме в тому, що він 26.06.2019 р. приблизно о 22:30 год., більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись біля бази відпочинку «Рута», розташованій по вул. Приморській в м. Білгород-Дністровський Одеської області, під час спілкування з ОСОБА_11 почав наносити удари останньому та відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Айфон» S5, в металевому корпусі сіро-чорного кольору, сенсорного типу, вартістю 1500 грн., та картою мобільного оператора «МТС», вартістю 50 грн., після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 1 550 гривень.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри та вважаючи їх безпідставними, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 27.06.2019 р. (а.с. 6), відповідно до якого в магазині «Продукти» за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт. Затока, вул. Приморська, 103 був виявлений та вилучений мобільний телефон «Айфон» S5, сіро-чорного кольору, imei НОМЕР_1 , та карта мобільного оператора «МТС» із номером телефону НОМЕР_2 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.06.2019 р. (а.с. 7-8), який пояснив, що того дня, 26.06.2019 р., він разом із друзями відпочивали в смт. Затока та в них стався конфлікт із двома незнайомими йому раніше хлопцями, після чого один із них підбіг до нього, почав наносити удари кулаком в область лівого ока та заволодів його мобільним телефоном;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 27.06.2019 р. (а.с. 13-14), який підтвердив обставини заволодіння ним мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_11 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2019 р. (а.с. 16-17), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном.
На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування наявності в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження, ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого злочину є доведеними та обумовлені тим, що: ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, поєднаного із застосуванням насильства, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; офіційно не працевлаштований; на теперішній час, відповідно до наданої прокурором в судовому засіданні апеляційного суду інформації, підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та, як підозрюваний сам визнає (а.с. 13, зворотна сторона), порушив умови застосованого відносно нього в іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби (а.с. 9).

Зазначені вище обставини свідчить про небажання підозрюваного ОСОБА_9 ставати на шлях виправлення та його схильність до вчинення злочинів корисливої направленості, що негативно характеризує його особу та свідчить про систематичне ігнорування останнім норм кримінального законодавства.

Що стосується посилань в ухвалі слідчого судді на існування в зазначеному провадженні ризику можливого знищення або спотворення підозрюваним будь-якої із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд наголошує на тому, що такі твердження є голослівними та жодними доказами в матеріалах провадження не підтверджуються.

Твердження сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування факту підозри у вчиненні його підзахисним ОСОБА_9 нового злочину під час знаходження під домашнім арештом в рамках іншого кримінального провадження колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження, 29.05.2019 р. ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження №0001104 від 23.05.2019 р. було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. по 07 год. наступної доби із забороною залишати місце проживання строком до 23.07.2019 р. (а.с. 9), а, згідно із підозрою у вчиненні злочину в зазначеному кримінальному провадженні №0001442 від 27.06.2019р.та інших матеріалів на підтвердження її обґрунтованості, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину 26.06.2019 р. приблизно о 22:30 год., що свідчить про доведеність органом досудового розслідування факту порушення підозрюваним встановленої ухвалою слідчого судді заборони щодо залишення місця свого проживання в певний період часу.
Водночас, що стосується тверджень сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та посередньо характеризується за місцем проживання, колегія суддів вважає їх слушними та такими, що відповідають дійсності, однак наголошує на тому, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи повну характеристику особи підозрюваного ОСОБА_9 та обставини вчинення злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється.

Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2019 р., якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.08.2019 року із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4