Справа № 405/4237/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 02.08.2018 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження даним майном.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 02.08.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що в період з серпня 2018 року по травень 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збагачення за рахунок придбання і збуту психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, при невстановлених слідством обставин, у невстановлених слідством осіб, неодноразово незаконно купував психотропну речовину - метамфетамін, яку незаконно зберігав в гаражі № НОМЕР_1 , автогаражного кооперативу № 1 «Автолюбитель», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Ціолковського, 1, з метою збуту. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину з метою збуту.

29.05.2019, в період часу з 10:00 год. по 13:36 год., під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 21.05.2019, в гаражі № НОМЕР_1 , автогаражного кооперативу № 1 «Автолюбитель», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Ціолковського, 1, яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено 5 (п`ять) конусоподібних капсул, з кристалічною речовиною світлого кольору, яка згідно висновку експерта № 425 від 30.05.2019 містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Таким чином, своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з чим, 30.05.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити.

Дослідивши надані стороною матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацію майна.
Частиною 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст.371ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом . Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.
Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» підозрюваному ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить обєкт нерухомого майна, а саме квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1996 р. № НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи, що накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання можливо лише щодо майна підозрюваного, а майно на яке пропонується накласти арешт належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тобто не визначено його частки та воно не є виділеним в натурі, та в подальшому може призвести до порушення прав певного кола осіб, а відтак підстав для застосування такого арешту немає.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволені клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст.170-173, 369-372 КПК України слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 02.08.2018 року про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8