Справа № 509/775/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000275 від 13.02.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ширяеве Ширяївського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не має адреси реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області звернулась ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо системного домашнього насилля з боку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ОСОБА_5 близько двадцяти років перебував у цивільному шлюбі, тобто проживав однією сім`єю з громадянкою ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_5 має п`ятеро спільних дітей: 1) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , 3) ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 4) ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 5) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Однак, близько п`яти останніх років, ОСОБА_4 не має бажання проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 , який не є власником житла в якому мешкає потерпіла, веде аморальний та пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем та вчиняє домашнє насилля фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_4 .

На протязі 2018-2019 років, ОСОБА_4 неодноразово зверталась до органів Національною поліції України, із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_5 , тобто умисного вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, передбаченого ч. 1,2 ст. 173-2, КУпАП.

Так, згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/848/18 від 13.03.2018, ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 07.03.2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою в адресу своєї співмешканки потерпілої ОСОБА_4 , чим вчинив сімейне насильство.

13.03.2018 згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/849/18 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 08.03.2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою в адресу своєї співмешканки потерпілої ОСОБА_4 , чим вчинив сімейне насильство.

13.03.2018 згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/856/18 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 09.03.2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою в адресу своєї співмешканки потерпілої ОСОБА_4 , чим вчинив сімейне насильство.

23.01.2019 згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/294/18 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 21.12.2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку в ході чого висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрожував в адресу своєї співмешканки потерпілої ОСОБА_4 , чим вчинив сімейне насильство.

23.01.2019 згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/295/18 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 21.12.2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку в ході чого висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрожував в адресу своєї співмешканки потерпілої ОСОБА_4 , чим вчинив сімейне насильство.

Таким чином ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні ряду систематичних правопорушень передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП - домашнього насильства відносно ОСОБА_4

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕТS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст.35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Тобто, 07.03.2018, приблизно о 21 годині 00 хвилин, 08.03.2018, приблизно о 18 годині 00 хвилин, 09.03.2018, приблизно о 13 годині 00 хвилин та 21.12.2018 приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , умисно неодноразово вчинював фізичне та психологічне насильство щодо ОСОБА_4 , з якою підозрюваний перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої, та з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, являє собою систематичність домашнього насилля.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст.126-1 КК України домашнє насильство.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.126-1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний злочини відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, офіційно не працевлаштований, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням систематичності протиправних дій з боку обвинуваченого, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді арешту.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання 2 (два) місяця арешту.

Строк відбування покарання рахувати з 18 липня 2019 року.

Обрати ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1