Справа № 214/2734/18
1-кп/214/310/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000836 від 07.04.2018, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:

ОСОБА_4 04 квітня 2018 року приблизно о 21.15 годині прийшов на станцію швидкісного трамваю «Бульвар Вечірній», розташованого по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі м. Кривого Рогу , з метою поїхати на трамваї по своїм справам. Разом з ОСОБА_4 була собака на повідку без намордника та велосипед. Згідно правил користування швидкісним трамваєм у м. Кривому Розі, пасажирам забороняється провозити велосипеди, окрім тих, що складаються, а також собак, без наявності повідка та намордника. Працівники швидкісного трамваю, з урахуванням того, що пасажир ОСОБА_4 мав при собі не складний велосипед та собаку без намордника, з метою запобігання виникнення в подальшому можливої загрози під час перевозки пасажирів у трамваї та дотримуючись правил користування швидкісним трамваєм, відмовили йому в проїзді у швидкісному трамваї, пояснивши причину відмови. Однак, ОСОБА_4 , не погодившись на законні вимоги співробітників швидкісного трамваю, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, став висловлюватися в адресу співробітників швидкісного трамваю грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою персоналу станції, чим ображав їх людську гідність. З метою припинення хуліганських дій охоронець ОСОБА_7 та контролер ОСОБА_8 разом з прохожими пасажирами трамваю стали заспокоювати ОСОБА_4 , вимагали припинити хуліганські дії та залишити станцію швидкісного трамваю. Однак ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю , умисно завдав потерпілому ОСОБА_7 багато чисельні удари руками та ногами в ділянку обличчя, голови та тулуба спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження.
Хуліганській дії ОСОБА_4 продовжувались протягом приблизно 20 хвилин, чим була порушена на вказаний проміжок часу нормальна діяльність станції швидкісного трамваю.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: садно обличчя, вивих 11 зуба праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №513 від 20.04.2018 року відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 296 КК України визнав та надав пояснення про обставини вчинення кримінального правопорушення, аналогічні обставинам, зазначеним в обвинувальному акті. Вказав, що 04.04.2018 року він прийшов на станцію «Бульвар Вечірній» з собакою без намордника та велосипедом, коли йому відмовили у проїзді швидкісним трамваєм, він став висловлюватись нецензурною лайкою в бік співробітників швидкісного трамваю та завдав потерпілому ногами декілька ударів. В скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 надав до заяву про розгляд кримінального провадження без його участі в якій просив призначити покарання на розсуд суду.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, передбачений ч.1 ст. 296 КК України.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні злочину в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується задовільно (Т.2 а.с.46), учасник бойових дій (Т. 2 ас. 10), раніше не судимий (Т.2 а.с.49), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т.2 а.с. 47, 48).
Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні виправлення ОСОБА_4 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (Т.1 а.с. 29-30).

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину вперше.
Обставин, що обтяжують покарання згідно вимог ст. 67 КК України, суд не знаходить.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі та вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Судові витрати у провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити впорядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - два диски формату DVD-R з відеозаписом камер спостереження в приміщенні станції швидкісного трамваю «Бульвар Вечірній», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (Т.2 а.с. 43) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1