Справа № 488/2483/16-к
Провадження № 1-кс/488/1721/19
У Х В А Л А

06.12.2019 року

Слідчий суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Підозрюваний ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2014 року за № 0000192, звернувся до слідчого судді із вказаною заявою.

Заява мотивована упередженістю слідчого, яка полягає у бездіяльності останнього, а саме у невиконанні слідчим покладених на нього судом зобов`язань по допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Посилаючись на ст.77 КПК України, заявник зазначав, що вказаний слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, оскільки існують обставини, які викликають сумніви у його неупередженості.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву про відвід, додатково зауважив, що звертався із численними скаргами до слідчих суддів на бездіяльність слідчого, позаяк останній цілеспрямовано гальмував процес досудового розслідування. На даний час за заявою ОСОБА_3 територіальне управління ДБР проводить досудове розслідування з приводу невиконання слідчим ОСОБА_4 однієї з ухвал слідчого судді, а, відтак, це свідчить про наявність у слідчого конфлікту інтересів в провадженні, де ОСОБА_3 є підозрюваним.

Слідчий під час судового розгляду заперечив проти заяви про відвід; зауважив, що 10 жовтня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України (загалом підозрюваними у вказаному провадженні є п`ять осіб). На даний час перед прокурором поставлено питання про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, і у будь-якому випадку кримінальне провадження буде направлено до суду до 09 січня 2020 року.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали, долучені до заяви, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Ст.77 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав для відводу слідчого, а саме, якщо: 1/ він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2/ він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3/ він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Слідчий суддя вкотре погоджується із доводами ОСОБА_3 про в цілому надмірну тривалість провадження, яке було розпочато ще у жовтні 2014 року.

Разом із тим, з часу набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного пройшло дещо менше двох місяців, і протягом наступного місяця справа, за твердженням слідчого, буде скерована до суду для розгляду по суті.

Якщо підстави для відводу слідчого, визначені в п.1, п.2 ст.77 КПК України, є більш-менш очевидними та конкретними, то підстави, визначені в п.3 вказаної норми, як-то: особиста заінтересованість слідчого в результатах провадження чи наявність інших обставин для сумнівів в неупередженості слідчого, в силу принципу диспозитивності кримінального процесу повинні бути доведені заявником.

Насамперед, насторожує те, що заява про відвід слідчого була подана ОСОБА_3 саме після повідомлення йому цим слідчим про підозру, а, відтак, не можна повністю виключати того, що у такий спосіб заявник намагається усунути слідчого від досудового розслідування та перешкодити його завершенню.

Фактично доводи зявника в обґрунтування заяви про відвід звелися лише до тверджень про бездіяльність слідчого та затягування ним досудового розслідування, але при цьому необхідно зважати на ту обставину, що слідчий має в провадженні дану справу не з часу внесення відомостей до ЄРДР, а лише з травня 2018 року, а, по-друге, ОСОБА_3 до жовтня 2019 року не мав в ній статусу підозрюваного, за такого, гарантії, передбачені ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумності строку судочинства, почали поширюватися на ОСОБА_3 саме з часу повідомлення йому про підозру.

У будь-якому випадку всі недоліки досудового розслідування підозрюваний зможе використати на власну користь під час повноцінного судового розгляду кримінального провадження.

Щодо конфлікту інтересів, про які зазначав ОСОБА_3 , то оскільки у провадженні, що розслідується управлінням ДБР, слідчому ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, то ці твердження є надуманими.

З урахуванням сукупності наведених обставин, слідчий суддя вважає, що лише тільки суб`єктивних сумнівів заявника в неупередженості слідчого ОСОБА_4 явно недостатньо для прийняття рішення про відвід.

Керуючись ст.ст.80, 81, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 від 14 листопада 2019 року про відвід старшого слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2014 року за № 0000192, відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1