справа №190/936/19
провадження №1-кп/176/248/19
В И Р О К
Іменем України

12 серпня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2019 року за №0000373,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2019 року о 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна з домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел направлений на вчинення крадіжки чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, через незачинену на запираючий пристрій хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де через незачинені на запираючий пристрій двері проник до сараю в якому помітив металеве корито довжиною 1 метр, шириною 30 см., товщиною металу 5 мм., яким вирішив в цей же час заволодіти.

Продовжуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на вищезазначеній території домоволодіння, ОСОБА_4 взяв з приміщення сараю металеве корито довжиною 1 метр, шириною 30 см., товщиною металу 5 мм., що належить ОСОБА_6 , після чого з місця злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 425 грн. що підтверджується висновком експерта №54 від 28 травня 2019 року.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за обставин викладених в обвинувальних актах, визнав повністю, щиро розкаявся, при цьому пояснив, що дійсно 17 травня 2019 року він проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає знайомий йому ОСОБА_6 . Достовірно знаючі про відсутність останнього вдома, він із сараю зазначеного домоволодіння викрав металеве корито, яке у подальшому продав.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному він розкаюється, просив суворо не карати.

Визнання вини і пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, яка не висловила жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе та він не становить небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. При цьому, суд не вбачає достатніх підстав для застосування статті 69 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що металеве корито довжиною 1 метр, шириною 30 см., товщиною металу 5 мм., що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити у власності останнього.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 127, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Металеве корито довжиною 1 метр, шириною 30 см., товщиною металу 5 мм., що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1