В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2019 Справа №607/27158/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002415 від 20 серпня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , несудимого у відповідності з ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 309 КК України,

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2019 року близько 09.00 год. у обвинуваченого ОСОБА_3 , під час розмови з ОСОБА_6 (анкетні дані змінено) виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах місці та часі, дві таблетки жовтого кольору, які містить «зопіклон», який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, зберігав їх при собі та мав намір в подальшому збути. Цього ж дня, близько 13.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у під`їзді будинку №8, що по вул. Київська в м. Тернополі, маючи в наявності незаконно придбані дві таблетки, жовтого кольору, які містять «зопіклон», який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів маса якого у перерахунку на діючу речовину становить 0,0127 грама, передав їх ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), таким чином збув вищевказані сильнодіючі лікарські засоби, за що попередньо отримав від неї грошові кошти в сумі 160 гривень.

Крім цього, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_3 , точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, почав зберігати дев`ять шприців із речовиною білого кольору.

30 липня 2019 року, під час проведення санкціонованого обшуку відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, у квартирі АДРЕСА_2 , а саме в кімнаті, яка знаходиться в користуванні обвинуваченого ОСОБА_3 , у шухляді приліжкової тумби було виявлено та вилучено, дев`ять шприців із речовиною білого кольору, дана речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено «метадон», загальна маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,0227 грами.

Згідно ст.ст. 2,7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, «метадон» відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.321 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут сильнодіючих лікарських засобів та ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

11 грудня 2019 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 309 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 321 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень та за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень. При визначенні міри покарання сторонами угоди враховано особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні. Також враховано наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ № НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Neffos», які згідно квитанції № 009993 здані в камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, суд вважає, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому за даними кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 321 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ № НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Neffos», які згідно квитанції № 009993 здані в камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1