Справа № 212/9266/19
У Х В А Л А

31 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, подане в межах кримінального провадження №0002252 від 08 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, місця реєстрації не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 14.07.1993 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 140, ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

-10.04.1995 Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 31.12.1997 по відбуттю строку покарання;

-10.12.1998 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч.3 ст. 142, ч.1 ст. 42 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 22.05.2006 по відбуттю строку покарання;

-23.04.2015 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі;

- 15.07.2015 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 310, ст. 71 КК України (по вироку від 16.06. 2015) до 3 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.09.2017 умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 23 дні;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

встановив:

31 жовтня 2019 року слідчий звернувся із вказаним клопотанням, в якому вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що повторно, 12.06.2019 в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 03:00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у потерплої ОСОБА_6 , де вживали спирті напої, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_6 помітив належне останній майно, а саме: мікрохвильову піч «Panasonic NN-S215WF», білого кольору, яка знаходилась на столі у кухонній кімнаті; мобільний телефон «Nomi I 184», чорно-жовтого кольору та цифровий тюнер «Т2», чорного кольору, які знаходились на столі у спальній кімнаті; швейну машинку «Подол», чорного кольору, яка знаходилась у гостьовій кімнаті, в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня, 12.06.2019, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 06.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 відпочиває в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, та за ним ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу пройшов до кухонної кімнати, звідки таємно викрав мікрохвильову піч «Panasonic NN-S215WF», білого кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1312 від 29.10.2019 складає 1209,80 гривень. Діючи далі з єдиним злочинним умислом ОСОБА_4 пройшов у залу звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Nomi I 184», чорно-жовтого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1312 від 29.10.2019 складає 239,17 гривень та цифровий тюнер «Т2», чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1312 від 29.10.2019 складає 320 гривень. Після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з гостьової кімнати викрав швейну машинку «Подол», чорного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1312 від 29.10.2019 складає 383,33 гривень.

Після чого, з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була завдана майнова шкода на загальну суму 2152,30 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що повторно, 14.09.2019 в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12.00 година, знаходячись біля сміттєвих баків, що розташовані по АДРЕСА_3 зустрів раніше знайомого ОСОБА_7 , в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Того ж дня, 14.09.2019 близько 12.10 годі. ОСОБА_4 знаходячись біля сміттєвих баків, що розташовані по АДРЕСА_3 підійшов до ОСОБА_7 та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку попрохав передати йому мобільний телефон «Samsung SGH-B100», чорного кольору, тим самим ввів ОСОБА_7 в оману щодо своїх істинних намірів, на що ОСОБА_7 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_4 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому мобільний телефон «Samsung SGH-B100», чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1312 від 29.10.2019 становить 205 гривень, в середині якого знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар», яка для ОСОБА_7 матеріальної цінності не представляє.

Діючи в подальшому на досягнення злочинного результату, ОСОБА_4 отримавши належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung SGH-B100», чорного кольору у своє володіння, реалізуючи надалі свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи викрадене майно, діючи із корисливих мотивів направився в невідомому напрямку, таким чином шляхом зловживання довірою заволодів особистим майном ОСОБА_7 на загальну суму 205гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та використавши викрадене майно за своїм розсудом.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 була завдана майнова шкода на загальну суму 205 гривень.

08 жовтня 2019 року внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України.

17 жовтня 2019 року внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст.190 КК України.

31 жовтня 2019 року, відповідно до вимог ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти клопотання прокурора, просив застосування менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема в п. 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховано відомості про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання у м. Кривому Розі, працює неофіційно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, попередня судимість за вироком від 21.05.2018 р. погашена відповідно до ухвали суду від 07.06.2019 року, а у кримінальному провадженні за ч.3 ст.185 КК України, що направлено до суду запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 взагалі не обирався.

За наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами наявність ризиків переховуватись від органів досудового слідства та суду або ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема покинути своє місце мешкання, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено слідчим, що підозрюваний з`являється до слідчого за кожною вимогою, в розшук не оголошувався, примусовій привід до нього не застосовувався. Також жодними доказами не доведено ризиків незаконного впливу на потерпілих, які на думку сторони обвинувачення мають реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я та незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_4 .

Відсутність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного місяця реєстрації у м. Кривому Розі та перебування на розгляді у суді іншого кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину не є обставиною, що є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень за попередньою кваліфікацією ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, які віднесені до злочинів середньої тяжкості. При цьому, потерпіла ОСОБА_6 , яка є знайомою підозрюваного та надавала йому періодично грошові кошти у борг, звернулась до поліції із заявою про крадіжку її майна, що відбулась 12.06.2019 року лише 08.10.2019 року, оскільки як зазначено у протоколі її допиту, чекала, що ОСОБА_4 добровільно їй все відшкодує. Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний добровільно видав слідчому викрадене майно у потерпілої ОСОБА_6 .

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено обставини наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, а також доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує один із ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже слідчий суддя на виконання вимог ч.4 ст.194 КПК України має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183-184, 193-194, 196-197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця до 31 грудня 2019 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибути до місця свого проживання для відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Кривий Ріг;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_4 в період часу з 20:00 до 07:00 години.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного покласти на Покровський ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1