Номер провадження: 11-кп/813/770/19
Номер справи місцевого суду: 522/8254/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року в кримінальному провадженні №006601 від 23.09.2018 року відносно ОСОБА_8 , -
встановив:

оскаржуваним вироком районного суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Калчево, Болградського району, Одеської області, громадянин України, з вищою освітою, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Строк покарання обвинуваченому рахується з дня його прибуття до виправного центру. Вироком суду обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжній захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.
Згідно з оскаржуваним вироком обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним за те, що він, 16 березня 2017 року, в вечірній час, знаходячись в караоке-барі «Голос», по вул. Новосельського, 80, що в Приморському районі м. Одеси, в ході спілкування з невстановленою особою, дізнався, що відносно ОСОБА_9 , складено протокол про адміністративне правопорушення, вилучено її водійське посвідчення, а справа знаходиться на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси. ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману повідомив невстановленій особі, про те, що він може допомогти ОСОБА_9 повернути водійське посвідчення, уникнути притягнення її до адміністративної відповідальності у Приморському районному суді м. Одеси, що насправді не відповідало дійсності.
В подальшому, 17 березня 2017 року, о 18 год. 09 хв., ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, під час телефонного спілкування з ОСОБА_9 , повідомив останній, що він є спеціалістом юриспруденції щодо розгляду справ у суді, у том числі при порушенні правил дорожнього руху, однак насправді таким не був, та повідомив, що за його послуги ОСОБА_9 повинна буде передати йому грошові кошти в розмірі 600 доларів США, зазначивши, що у разі, відмови від його послуг останню притягнуть до адміністративної відповідальності та позбавлять водійського посвідчення.
20 березня 2017 року, приблизно о 07 год. 30 хв., ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, не маючи на меті та можливості надання раніше обумовлених послуг, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у розмірі 600 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складало 16146 гривень, з місця злочину зник.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання за ч.1 ст.190 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі положень ст.ст.75, 76 КК України. Обвинувачений посилається на суворість призначеного покарання та стверджує, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними в ній доказами, які судом були досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України, та згідно змісту апеляційної скарги сторонами кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, доведеність вини останнього і кваліфікація його злочинних дій в апеляційні скарзі не оспорюються, у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про суворість призначеного покарання та необхідність зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання шляхом застосування положень ст. 75 КК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Призначаючи покарання за ч.1 ст.190 КК України, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Пославшись на відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, зазначивши, що менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та визначив, що вказане покарання обвинувачений повинен відбувати реально в місцях обмеження волі.

Апеляційний суд визнає невмотивованим вирок районного суду в частині призначеного покарання, з огляду на таке.

Районний суд, при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання та громадською організацією (а.с. 30-31), визнав себе винним та щиро покаявся у вчиненні злочину, що суд апеляційної інстанції визнає обставиною, яка пом`якшує покарання. Районний суд також не врахував відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів щодо існування претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілої.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність претензій потерпілої, що не було враховано районним судом при ухвалені оскаржуваного вироку, а також відсутності по справі будь-яких тяжких наслідків та обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи положення ст. 2 КПК України, яка передбачає завдання кримінального судочинства, та керуючись положеннями ст.ст. 50, 65 КК України, апеляційний суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливо досягти без його ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Саме таке покарання, за висновками апеляційного суду, буде відповідати вимогам ст.65 КК України та за своїм видом та розміром буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Істотних порушень вимог КПК України, які б тягли скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням встановлених судом обставин наведених вище, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.190 КК України та наявність підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням, заслуговують на увагу, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 417, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2019 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.190 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4