В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0001434 від 12.09.2015 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, угорця, з повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 19.11.2008 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст. 121 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, 23.09.2014 року звільнений, в порядку ст. 82 КК України, не відбувши частину покарання строком 2 місяці та 24 дні, які замінені на 120 годин громадських робіт
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи у с.Холмок, Ужгородського району, Закарпатської обл., познайомився з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка запропонувала за грошову винагороду в сумі 100 грн. надати сексуальні послуги. В свою чергу ОСОБА_7 , погодившись з пропозицією ОСОБА_8 запропонував останній з цією метою відвідати м.Чоп, Ужгородського району. При цьому ОСОБА_7 по мобільному телефону проінформував свого знайомого - ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 про можливість статевих зносин з ОСОБА_8 та запропонував йому взяти участь. Отримавши згоду ОСОБА_8 вони на одному з маршрутних таксі сполученням "Ужгород- Чоп" близько 17.00 години прибули у м. Чоп і пішки прослідували у місцевий парк, розташований по вул. Миру поряд з стадіоном "Локомотив" де до них приєднались ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 , які із собою принесли алкогольні напої. Під час спільного перебування на території вказаного місцевого парку та вживання алкогольних напоїв ОСОБА_10 та ОСОБА_12 почергово, в проміжку часу між 21 та 23 годинами вступали у статевий зв`язок з ОСОБА_8 . У подальшому, 11.09.2015 біля 23.00 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані сп`яніння, внаслідок вживання алкогольних напоїв, користуючись тим, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покинувши їх спільне місце перебування вирушили по місцях свого проживання, залишившись на одинці з ОСОБА_8 , звернувся до потерпілої, яка після статевих зносин продовжувала лежати в оголеному вигляді на траві, з вимогою піднятись і одягнутись. На дану вимогу ОСОБА_8 не реагувала , а почала говорити на адресу ОСОБА_7 образливі слова, і він, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, спочатку наніс їй декілька ударів руками та ногами по різним частинам тіла та, підібравши на місці перебування обпавшу з дерева гілку довжиною 55 см, яку з застосуванням фізичних зусиль різким рухом декілька разів ввів в статевий орган ОСОБА_8 , усвідомлюючи спричинення таким чином максимальні ушкодження життєво-важливих органів потерпілої, умисно заподіяв потерпілій тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України- умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в ході судового розгляду заперечував причетність до інкримінованого йому злочину, однак в подальшому вину визнав та показав, що 11.09.2015 року о 9 год. 00 хв. в Ужгородському міськрайонному суді було судове засідання на якому він був присутнім. Повертаючись додому - в м. Чоп, приблизно о 13 год. біля кіоску у с. Холмок Ужгородського району він познайомився з жінкою ОСОБА_8 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та яка запропонувала йому надати сексуальні послуги за гроші. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_10 та повідомив йому, що знайшов жінку, яка за грошову винагороду згідна надати сексуальні послуги, на що ОСОБА_10 сказав йому щоб він та жінка їхали в м. Чоп. Біля 17 год. вони прибули в м. Чоп та направилися у місцевий парк, який розташований поряд з стадіоном «Локомотив», де до них приєдналися ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які принесли алкогольні напої. У парку вони вживали алкогольні напої , а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в період з 21 год. до 23 год. вступали з ОСОБА_8 у статевий зв`язок. Біля 23 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розійшлися по місцях проживання, а він залишився один з ОСОБА_8 , яка знаходилася у стані сильного алкогольного сп"яніння та лежала в оголеному вигляді на траві. ОСОБА_7 сказав їй щоб вона вставала та одягалася, але вона не реагувала на його вимоги а лише почала у його адресу говорити образливі слова . У нього раптово виникли до неї неприязні відносини і він наніс їй декілька ударів руками та ногами по різним частинам тіла, а потім взяв із землі гілку , що впала з дерева та різким рухом ввів її у статевий орган ОСОБА_8 , здійснивши 2-3 рухи. Після чого викинув гілку, ударив потерпілу ще пару раз.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. В матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_8 згідно якої він просить розглядати справу без його участі, зазначає, що на даний час матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, з мірою покарання, запропонованою прокурором у судових дебатах погоджується.

Крім власного визнання вини , винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами , що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що вечером він разом із сусідом ОСОБА_10 пішли у парк.У парку вони зустріли ОСОБА_7 та невідому йому дівчину, яка лежала гола на землі . ОСОБА_10 запропонував йому вступити з цією жінкою в статевий контакт, однак він не вступав із нею у стаевий зв"язок оскільки вона сказала , що хоче спати і щоб її нечіпали. Потім вони з ОСОБА_10 пішли додому, а ОСОБА_7 залишився з жінкою в парку. На наступний день він чув, що зранку у парку знайшли мертву жінку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , показав , що близько 21.00 год. йому на телефон подзвонив ОСОБА_7 та сказав , що знаходиться у парку разом із дівчиною з ОСОБА_13 та запропонував вступити із нею у статевий контакт та просив взяти горілку. ОСОБА_10 зайшов додому узяв "самогонку" та пішов до сусіда на ім"я ОСОБА_14 та запропонував йому також піти із ним у парк де можна вступити у статевий зв"язок із повією., на дану пропозицію ОСОБА_15 погодився. Прийшовши на місце він побачив ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп"яніння та дівчину яка лежала напівоголена на землі. ОСОБА_10 звернувся до дівчини однак вона була у нетверезому стані і відповісти на запитання нормально не могла. Свідок вирішив не вступати із нею у статевий зв"язок і запропонував ОСОБА_16 на , що той погодився . ОСОБА_10 із ОСОБА_7 пішли випити пива.. Через деякий час повернулися ОСОБА_17 уже відходив від дівчини. Біля 22 год. він разом із ОСОБА_18 пішли, а ОСОБА_7 залишився разом із дівчиною у парку. Потім через деякий час ОСОБА_7 зателефонував йому та сказав, що у нього проблеми , бо він убив ту жінку та просив його щоб допомогти йому кудись перевезти тіло. Він злякався почутого та сказав, що допомагати йому не буде. Зранку біля 8 год. 30 хв. його сестра розповіла йому, що в міському парку вбили жінку.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вінницького міського суду Вінницької області, для роз`яснення наданого висновку експерт ОСОБА_19 показав, що він працює експертом сектору одорологічної експертизи НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, має вищу освіту та кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.7 (одорологічне дослідження), свідоцтво № НОМЕР_1 , видане ЕКК МВС України 30.10.2014 року, має стаж експертної роботи з 2012 року. Йому було доручено проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.7 (одорологічні дослідження), призначеної згідно постанови старшого слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_20 від 12.10.2015 року у кримінальному провадженні № 0001434 від 12.09.2015 року.
На експертизу було надано спец пакет експертної служби МВС № 1214102 у якому упаковано запаховий слід вилучений із поверхні обпавшої гілки дерева від 12.09.2015 року та спец пакет експертної служби МВС № 2950232 у якому упаковано зразки висушеної крові підозрюваного ОСОБА_7 . Встановлено, що упаковки даних пакетів не порушені.
Одорогічне дослідження проводилось в лабораторії НДКЦ у спеціально пристосованому приміщенні при максимально відсутніх подразниках.
Для одорологічного дослідження використовувалися спеціально навчені собаки-детектори по кличках: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Всіх собак детекторів, безпосередньо перед їх використанням перевіряли на придатність до запам`ятовування та детектування запахів шляхом використання запахових слідів з інформаційно-довідкової колекції запахів, яка функціонує в одорологічній лабораторії.
Дослідження проводилося в три етапи. На першому встановлено, що собаки детектори ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 фізично здорові та знаходяться в робочому стані, зразки запаху, надані на дослідження, являються придатними для подальшого використання. На другому що всі зразки запаху надані на дослідження наявні та придатні для порівняльної ідентифікації. На третьому що зразок запаху, відібраний у ОСОБА_7 має спільне джерело походження, зі зразком запаху, вилученого з поверхні гілки.
Відповідно до проведеного дослідження встановлено, що зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений з поверхні гілки наявний, придатний для ідентифікації об`єкта та при порівнянні зразку запаху відібраного з ОСОБА_7 , зі зразком запаху, вилученого при огляді місця події з поверхні гілки, в ході дослідження встановлено, що зразок запаху відібраний з крові у гр. ОСОБА_7 має спільне походження зі зразком запаху, вилученого з поверхні гілки, про що ним вказано у висновку.
Даний висновок він повністю підтримує та підтверджує, що судово одорологічна експертиза проведена з дотриманням всіх вимог щодо проведення даного виду експертиз.

Крім цього винність ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 12.09.2015 року, в ході якого було оглянуто та вилучено ряд доказів (Т.1 а.с. 217-237);
- висновком експерта № 398 від 12.09.2015 року (Т.1 а. м. 248-254), складеного за результатами судово-медичного дослідження трупа громадянки ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено, що причиною смерті громадянки ОСОБА_8 стала тупа травма промежини, що супроводжувалась ушкодженням зовнішніх статевих органів, м`язів промежини з проникненням в порожнину тазу, черевну порожнину з пошкодженням очеревини та брижі тонкого кишківника, зовнішньою та внутрішньою кровотечею, що обумовило розвиток шоку, припинення функції ЦНС та зупинку серцевої діяльності і дихання. Тілесні ушкодження у вигляді пошкоджень (розриви шкіри) промежини біля лівої великої статевої губи, виникли по механізму проколювання з розривом м`яких тканин (шкіри, м`язів промежини, очеревини та брижі) предметом з обмеженою травмуючою поверхню довжиною, виходячи з наявності пошкоджень не менше 15 см. (дерев`яна палиця). Вищевказані тілесні ушкодження (розриви шкіри в області промежини біля лівої великої статевої губи з проникненням в черевну порожнину) стосовно живих осіб згідно п. 2.1.3 (к) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, і знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Згідно вказаного висновку всі вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли незадовго до настання смерті (біля 2 годин) і вкладаються в час вищеописаної події 12.09.2015 року.
- протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 12.09.2015 року № 387, згідно якого встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю;
- висновком експерта № 691 від 26.10.2015 року (Т.2 а. с. 5-8), згідно якого судово-медичним експертом імунологом встановлено, що у сліді на гілці дерева, вилученій з місця події, знайдена кров людини, при групової належності якої знайдені групові фактори властиві організму потерпілої ОСОБА_8 , тому не виключено, що кров на гілці дерева походить від неї;
- висновком експерта № 696 від 30.10.2015 року (Т.2 а.с. 16-20), згідно якого встановлено, що у слідах на спортивних штанах, вилучених у підозрюваного ОСОБА_7 , знайдена кров людини без домішку сперматозоїдів, при встановленні групової належності якої знайдені групові фактори властиві організму потерпілої ОСОБА_8 , тому не виключено, що кров на спортивних штанах походить від неї;
- висновком судово-психіатричного експерта № 189 від 22.10.2015 року (Т.2 а. с. 30-33), згідно якого встановлено, що ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, міг розуміти значення своїх дій, керувати ними.
- висновком судово-одорологічної експертизи № 299 від 05.11.2015 року (Т.2 а. с.35-45) відповідно до якого встановлено, що зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений з поверхні гілки наявний, придатний для ідентифікації об`єкта та при порівнянні зразку запаху відібраного з ОСОБА_7 , зі зразком запаху, вилученого при огляді місця події з поверхні гілки, в ході дослідження встановлено, що зразок запаху відібраний з крові у гр. ОСОБА_7 має спільне походження зі зразком запаху, вилученого з поверхні гілки.

Оцінивши досліджені у справі усі докази у їх сукупності, які суд вважає достовірними, допустимими, належними та достатніми, суд приходить до переконання, що такі повністю підтверджують винність обвинуваченого ОСОБА_7 .
Дані докази доводять, що дії ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_8 знаходяться, в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть.
Судом також досліджено характеризуючі дані обвинуваченого та згідно довідки № 17-12092015/21012 від 16.09.2015 року, ОСОБА_7 раніше судимий 19.11.2008 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст. 121 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, звільнений 23.09.2014 року не відбувши частину покарання строком 2 місяці та 24 дні, які замінені на 120 годин громадських робіт
Згідно довідки Ужгородської районної лікарні від 15.09.2015 року № 1132/15, ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Згідно характеристики міського КП ЖКП «Тиса» від 15.09.2015 року, щодо ОСОБА_7 за місцем проживання скарги та зауваження не надходили.

Статею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Щодо презумпції невинуватості, Європейський суд з прав людини в рішенні Barbera Messegue and Jabardo v Spain зазначив, що право на презумпцію невинуватості передбачає, щоб тягар доказування покладався на сторону обвинувачення.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах , які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні. При цьому суд виходить з вимог ст. 62 Конституції України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинність у вчиненні злочинів, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України, суд кваліфікує як умисні протиправні дії, що виразились у нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше судимий, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства. На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_7 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню ОСОБА_7 а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_7 так і іншими особами.
При цьому, суд бере до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду України, викладений у постанові від 29.08.2018 року № 663/537/17 відповідно до якого визначено, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст. 5 КК України), а також висновок, викладений у вищезазначеній постанові про те, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Як встановлено судом злочин ОСОБА_7 вчинив 11.09.2015 року, тобто до набрання чинності Законом № 838-VIII, який у даному випадку має зворотню дію в часі, та з 13.09.2015 року і на даний момент ОСОБА_7 перебуває під вартою, тобто до нього продовжують застосовуватися заходи попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим у даному випадку Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.
Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду України, викладеного у постанові від 29.08.2018 року № 663/537/17 суд уважає, що період перебування ОСОБА_7 під вартою з 13.09.2015 року до набрання цим вироком законної сили слід зарахувати останньому у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII).

Речові докази по справі два недопалки від сигарет марки «Прилуки», які поміщено в чашки Петрі та опечатано в білий паперовий конверт, два сірники в двох чащках Петрі, які опечатано в білий паперовий конверт, пляшка з під вина марки «Коблево Жозефіна», яка поміщена в картонну коробку, джинсові штани темно-синього кольору, які поміщено в картонну коробку, жіночі кросівки, які поміщено в картонну коробку, футболка синього кольору, поміщена в картонну коробку, пляшка ємністю 2 літри з під пива марки «Львівське» 1715», поміщена до спеціального пакету експертної служби № 1738639, листя з нашаруванням речовини бурого кольору, поміщене в чашку Петрі, та упаковане в паперове пакування білого кольору, дерев`яна палка з нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки, жіночі труси, які упаковано в паперовий конверт білого кольору, три платикові стакани, які поміщено в картонну коробку, три частини акцизної марки, які упаковано в паперовий конверт, кофту синього кольору, яка упакована в спецпакет № 2058813, чорні штани, упаковані в спецпакет № 2058819, штани, які упаковано в експертний пакет № 2058820, кросівки, які упаковано в пакет № 2058821 знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної судово-одорологічної експертизи в розмірі 1845,60 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7-29, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання 13 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII), зарахувати період перебування ОСОБА_7 під вартою з 13 вересня 2015 року до набрання даним вироком законної сили у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази по справі два недопалки від сигарет марки «Прилуки», які поміщено в чашки Петрі та опечатано в білий паперовий конверт, два сірники в двох чашках Петрі, які опечатано в білий паперовий конверт, пляшка з під вина марки «Коблево Жозефіна», яка поміщена в картонну коробку, джинсові штани темно-синього кольору, які поміщено в картонну коробку, жіночі кросівки, які поміщено в картонну коробку, футболка синього кольору, поміщена в картонну коробку, пляшка ємністю 2 літри з під пива марки «Львівське» 1715», поміщена до спеціального пакету експертної служби № 1738639, листя з нашаруванням речовини бурого кольору, поміщене в чашку Петрі, та упаковане в паперове пакування білого кольору, дерев"яна палка з нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки, жіночі труси, які упаковано в паперовий конверт білого кольору, три платикові стакани, які поміщено в картонну коробку, три частини акцизної марки, які упаковано в паперовий конверт, кофту синього кольору, яка упакована в спецпакет № 2058813, чорні штани, упаковані в спецпакет № 2058819, штани, які упаковано в експертний пакет № 2058820, кросівки, які упаковано в пакет № 2058821 знищити.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної судово-одорологічної експертизи в розмірі 1845,60 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КОПІЯ ВІРНА

Головуючий ОСОБА_1