КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2981/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.04.2019 року задоволено клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 год. 20 хв., 22.06.2019 року включно, з визначенням застави в межах 2 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 363 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туреччина, громадянина Республіки Туреччина, не одруженого, місце проживання в Україні немає, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати повністю ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.04.2019 року, звільнити з під варти ОСОБА_7 .
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінального провадження № 001619 від 22.12.2017 року, обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ч. 307 КК України не містить.
В долученому до матеріалів провадження протоколу обшуку вказано, що у ОСОБА_13 нічого забороненого для зберігання, вживання вилучено не було, жодного відношення до домоволодіння за адресою, АДРЕСА_1 останній не має та знаходився там як гість.
Як зазначає захисник, органом досудового розслідування під час затримання громадянина Республіки Туреччина, ОСОБА_7 були порушені вимоги п.4 ч. 1 ст. 52 КПК України, тобто затримання проводилося без обов`язкової присутності захисника, при цьому особа не володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заслухавши пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні 5 - го відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001609 від 22.12.2017 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів обрав вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів як спосіб швидкого незаконного отримання прибутку, 17.04.2019 року прибув на територію України, де у порушення законодавства щодо обігу в Україні наркотичних засобів, спільно з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, вирішив займатися незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту на території України особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - героїн в особливо великих розмірах.
З метою здійснення зазначеної діяльності ОСОБА_14 спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням осіб розробив план злочинної діяльності, який передбачав формування організованої групи:
- залучення співучасників, доведення до їх відому плану злочинної діяльності та розподіл ролей між ними;

- безпосереднє налагодження постачання (придбання) наркотичного засобу;

- визначення способу перевезення та зберігання наркотичного засобу;

- визначення та вжиття заходів конспірації вказаної діяльності;

- підшукання та використання місця для зберігання наркотичного засобу.

На виконання цього плану у невстановлений під час досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше початку 2019 року, ОСОБА_14 за сприянням інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, підшукав як співучасника ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проживали на території м. Київ щонайменше в продовж останніх трьох місяців, тобто приблизно з січня 2019 року та під час особистої зустрічі в на території аеропорту «Бориспіль» під час особистої зустрічі розповів останнім про свої злочинні наміри та ознайомив останніх про обставини вчинення вказаного злочину, пообіцявши отримувати від цього незаконний прибуток.

Деведжі Мємєт та ОСОБА_16 , згідно розробленого ОСОБА_14 за сприянням інших невстановлених осіб, плану мали відповідати за незаконне зберігання з метою збуту вказаного наркотичного засобу, який у відповідності до вказаного плану повинен був зберігатися за місцем проживання ОСОБА_15 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, за вказівкою ОСОБА_14 , дотримуючись розробленого останнім та іншими невстановленими особами плану, отримали від невстановлених в ході досудового розслідування осіб особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - героїн в особливо великих розмірах, який знаходився у розфасованому стані, а саме в 416 полімерних пакунках (у формі брикетів), заповнених спресованою речовиною коричневого кольору, які в свою чергу знаходились в ящиках білого кольору та розпочали незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб в підвальному приміщенні господарської споруди на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, інші учасники вказаної організованої групи, а саме: ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , виконуючи покладені на них обов`язки відповідно до розробленого ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами плану, повинні були здійснювати незаконне перевезення та зберігання з метою збуту вказаного наркотичного засобу, а саме: ОСОБА_18 на автомобілі марки «IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 , незаконно зберігаючи у вказаному напівпричепі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - героїн в особливо великих розмірах, розфасованих до 193 полімерних прозорих пакунки (брикети), у невстановлений проміжок часу, незаконно перевіз на вказаному транспортному засобі вказаний наркотичний засіб та 22.04.2019 припаркувавши вказаний транспортний засіб у невстановленому місці на території м. Києва, залишив його з вказаним наркотичним засобом, тим самим продовжив незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб у складі організованої групи в особливо великих розмірах, з метою подальшого незаконного збуту дотримуючись визначних вимог конспірації своєї діяльності.
В свою чергу, ОСОБА_7 відповідно до розподілу злочинних ролей, відповідав разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за незаконне зберігання вказаного наркотичного засобу в особливо великих розмірах та спільно з ОСОБА_15 23.04.2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ., використовуючи завчасно придбані ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_14 в ТРЦ «Гулівер» п`ять валіз та електронний прилад для вакуумного пакування марки «Смарт», придбаний останніми разом з полімерними пакунками за невстановлених обставин на території м. Києва, у невстановлений проміжок часу, однак не пізніше 22.04.2019 року, пакували вищевказані брикети заповнені особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - героїн в особливо великих розмірах до зазначених валіз з метою подальшого збуту, виконуючи спільний злочинний умисел у складі організованої групи та виконуючи вказівку ОСОБА_14 .

24.04.2019 року о 03.20 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КК України.

24.04.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

25.04.2019 року слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_12 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.04.2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 год. 20 хв., 22.06.2019 року включно, з визначенням застави в межах 2 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 363 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність та обґрунтованість з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність того факту, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається у клопотанні слідчий дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне провадження, тобто заявлені у клопотанні ризики є реальними та існують на теперішній час, у зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний («Mangouras v. Spain» (GC) п.п. 81, 92, рішення 28.09.2010 року).

Враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на законних підставах, у відповідності до положень ч. 5 ст. 182 КПК України визначив ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 363 000 грн., у національній грошовій одиниці України з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_7 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Інші доводи зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно застосував запобіжний захід відносно підозрюваного, а зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 год. 20 хв., 22.06.2019 року включно, з визначенням застави в межах 2 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 363 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3