МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
10 липня 2019 року Справа №370/3329/18

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження № 0000515 від 31.07.2018 року, за яким обвинувачується,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поліське Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 162, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
В судовому засіданні прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністрества юстиції України.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що на даний час ризики, передбаченим п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, та які вказують, що обвинувачений схильний до спроб: незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких-обвинувачується. Вказані ризики обґрунтовує тим, що злочини у яких обвинувачується ОСОБА_4 вчинені із застосуванням насильства до потерпілої. Крім того, 23.05.2019 до ЄРДР внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України. А саме цього ж дня, ОСОБА_4 , на підставі зібраних доказів, повідомлено про підозру за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, а саме у вчинені закінченого замаху на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Правопорушення у якому на даний час підозрюється ОСОБА_4 пов`язане з правопорушеннями у яких обвинувачується ОСОБА_4 зараз, оскільки будинок на знищення якого посягнув ОСОБА_4 є будинком потерпілої ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більм м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт із застосуванням електронного контролю.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.
Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.
Потерпіла ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора, та просила не відпускати ОСОБА_4 на волю, оскільки побоюється за своє життя.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 ухвалою Макарівського районного суду Київської області 24.05.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дія ухвали слідчого судді про запобіжний захід закінчується 21.07.2019 року.
Суд заслухавши клопотання прокурора, думку захисника, обвинуваченого, представника потерпілої та потерпілу, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Суд заслухавши доводи прокурора, захисника і обвинуваченого та вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням наявності ризиків передбачених у п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наявні на час розгляду справи судом, що підтверджують матеріали кримінального провадження.
Суд не приймає доводи обвинуваченого та захисника, про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки вони не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 08.09.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1