ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 666/3563/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/819/701/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 128 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Захисника: адвоката ОСОБА_8

Потерпілої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження №0002161 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання відповідно до ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 730,37 грн. та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він06 червня 2015 року близько 19.40 год., знаходячись на земельній ділянці за адресою: м. Херсон, вул. Весняна 8, під час сварки, яка виникла раптово не передбачаючи настання небезпечних наслідків своїх дій, у вигляді заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, двома руками відштовхнув від себе потерпілу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого остання впала на дерев`яну драбину, яка знаходилась на землі та відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Бюро судово-медичних експертиз» Херсонської обласної ради № 674 від 17.06.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді, закритого гвинтоподібного перелому лівої великогомілкової кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді синців правих верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень

Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати, провадження направити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого не оспорює.
Вказує, що обвинувачений вчинив інкримінований злочин невеликої тяжкості 06 червня 2015 року та з цього часу сплинув трирічний строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, натомість судом не роз`яснено вимоги ст.49 КК України, думку обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не з`ясовано, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, суд не застосував закон, який підлягав застосуванню (ст.49 КК України), своє рішення належним чином не мотивував, що відповідно до ст.409, ст.412, ст.413 КПК України є підставами для скасування вироку.
Крім того, суд першої інстанції, не з`ясував питання щодо застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2016 році», враховуючи, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
В запереченні адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2019 року без змін.
Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора, обвинуваченого та захисника, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, останнє слово ОСОБА_7 та перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ст.128 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.
Доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про призначення ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.
Так, відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно з п. ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив інкримінований злочин невеликої тяжкості 06 червня 2015 року і на момент розгляду місцевим судом кримінального провадження закінчився передбачений законом трирічний строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст.128 КК України.
Відповідно до журналу та технічного запису судового засідання від 27 травня 2019 року в судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання, в якому просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити, обвинувачений підтримав клопотання захисника (т.3 а.п.76-77).
Однак, місцевий суд заявлене захисником клопотання фактично не розглянув, не з`ясував думку інших учасників судового процесу, зокрема прокурора та потерпілої, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , а вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Крім того, згідно оскаржуваного вироку суд визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, і на підставі ст.49 та ч. 5 ст.74 КК України звільнив його від призначеного покарання.
Таким чином, всупереч вищевказаних вимог чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства, суд не роз`яснив обвинуваченому право на звільнення від кримінальної відповідальності, та невірно вирішив питання застосування щодо ОСОБА_7 ст.49 КК України.
Вказані обставини свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є підставою для скасування вироку суду, про що вірно вказує в апеляційній скарзі прокурор.
Доводи прокурора про те, що всупереч вимог кримінального та кримінального процесуального закону суд не з`ясував питання щодо застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» позбавлені правових підстав, оскільки дане питання не являється обов`язковим для вирішення при ухвалення вироку судом першої інстанції, та може бути вирішено в порядку виконання вироку відповідно до ст.ст.537-539 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4