Справа № 308/8611/15-к
Провадження № 1-кп/303/709/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000006 від 25.01.2015 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 09.09.2019 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, направлено на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності з вимогами чинного процесуального законодавства.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали думку прокурора щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Так, у відповідності до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
При цьому, поняття «формулювання обвинувачення» неможливо ототожнювати з поняттям «фактичні обставини кримінального правопорушення». Формулювання обвинувачення, окрім вказівки статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується підозрюваний, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 2ст.8 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 5 ст.9 КПК України).
Відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься законність.
В силу ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, відповідно до п.п.5 ч.2 ст.291 КПК України в складеному слідчим і затвердженому прокурором обвинувальному акті має міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, відповідно до положень, викладених у п.5 ч.2 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Як вбачається з положень вищевказаної статті, формулювання обвинувачення має міститись у обвинувальному акті після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_6 інкримінується вчинення контрабанди прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.305 КК України.
В порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в даному обвинувальному акті після зазначення фактичних обставин кримінальних правопорушень відсутня їх правова кваліфікація; не містить формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про неможливість призначення до судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000006 від 25.01.2015 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України у зв`язку із їх невідповідністю вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ст.ст. 291, 293, 314-315, 376 КПК України,колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000006 від 25.01.2015 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, повернути прокурору, який затвердив обвинувальний акт.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3