ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/2085/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №646/538/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.13, ч.2 ст.115, ч.1 ст.153, ч.2 ст.15, п.п.1, 10, 13 ч.2 ст.115,
ч.2 ст.15, п.п.1,4,13 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та потерпілої на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001394 від 05.08.2018 відносно ОСОБА_9 за п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15,п.п. 1, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України повернутий прокурору прокуратури Харківської області для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у порушення вимог п. 5 ч. 2 вказаної статті обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування та прокурор вважають встановленими, а містить посилання на висновки судово-медичних експертиз за всіма епізодами кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, які інкримінуються обвинуваченому, що є неприпустимим. Також, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). У справах про вбивство повинно бути встановлено час вчинення кримінального правопорушення ( день, час, а іноді і хвилини). Однак у обвинувальному акті в частині обвинувачення за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України взагалі не зазначено дату та час настання смерті ОСОБА_10 , а також місце настання смерті ОСОБА_10 . Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає винуватість обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Натомість, в обвинувальному акті не вказано мотив вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п.1, 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15, п.п. 1, 4. 13 ч.2 ст. 115, ч1 ст. 153 КК України. Районний суд зазначив, що обвинувальний акт в частині обвинувачення за п.13 ч.2 ст. 115 КК України містить припущення, тобто є неконкретним, оскільки зазначено, що ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження вірогідно пласкою діючою поверхнею округлої форми, діаметром приблизно 3 см., що може відповідати ударній поверхні молотка. Обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення, що суперечить вимогам п.5 ч.1 ст. 291 КПК України. Крім того, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення за п.13. ч.2 ст. 115 КК України прокурор та орган досудового розслідування не зазначив про наявність кваліфікуючої ознаки, передбаченої вказаним пунктом ч.2 ст. 115 КК України та відомості щодо неї. Аналогічне порушення допущено при викладенні фактичних обставин за епізодами кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 15,п.п. 1, 10, 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані порушення призвели до пред`явлення неконкретної підозри, що тягне за собою порушення права ОСОБА_9 на захист від конкретного обвинувачення у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

В апеляційних скаргах:

-прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, направити обвинувальний акт до Комінтернівського районного суду м. Харкова для проведення підготовчого судового засідання. В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Звертає увагу, що до цього Червонозаводським районним судом м. Харкова обвинувальний акт було призначено до судового розгляду, надалі була змінена підсудність справи у зв`язку з відсутністю складу колегії суддів. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, питання доведеності вини вирішується під час розгляду справи по суті та ухваленні вироку. Суд вийшов за межі своїх повноважень у підготовчому судовому засіданні, надавши оцінку пред`явленому обвинуваченню, його обсягу та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого. Підстави, на які посилається суд при поверненні обвинувального акту прокурору, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Також вказала, що прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися підтримувати обвинувачення. Наголошує, що кримінальний процесуальний закон не містить визначення поняття конкретності обвинувачення. При цьому, обставини, що відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в обвинувальному акті викладено чітко і конкретно. Не погодилася з твердженням суду, що посилання в обвинувальному акті на висновки судово-медичних експертиз є неприпустимим; що обвинувальний акт містить зміст формулювання підозри. Крім того, обвинуваченому не було роз`яснено право на розгляд справи судом присяжних, в ухвалі не зазначено прізвище прокурора, якому повертається обвинувальний акт, не вказано, які саме недоліки та протягом якого строку, необхідно усунути;

-потерпіла ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, направити обвинувальний акт до Комінтернівського районного суду м. Харкова для проведення підготовчого судового засідання. В обґрунтування апеляційної скарги вказала доводи, що є аналогічними тим, які викладені в апеляційній скарзі прокурора.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора та потерпілої ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги; обвинуваченого, захисника та потерпілу ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 за п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15,п.п. 1, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України повернутий прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.
Аналізуючи доводи апеляційних скарг про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону випливає, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.
При цьому, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні в частині обвинувачення за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України дійсно не містить даних про час та місце настання смерті ОСОБА_10 .
Злочин, передбачений ст. 115 КК України, характеризується матеріальним складом та вважається закінченим з моменту настання суспільно-небезпечних наслідків смерті людини.
В ситуації, коли у кримінальному провадженні не встановлений час настання смерті потерпілої особи, суд буде позбавлений можливості належним чином встановити фактичні обставини кримінального провадження.
Також, це може потягнути порушення права обвинуваченого на захист в контексті можливості висунення стороною захисту своєї версії розвитку подій, місцезнаходження у конкретний час певних осіб тощо.
Крім того, в обвинувальному акті не вказано мотив вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п.1, 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15, п.п. 1, 4. 13 ч.2 ст. 115, ч1 ст. 153 КК України.
За змістом обвинувального акту, в ньому викладено текст підозри ОСОБА_9 . Разом з тим, в даному процесуальному документі формулювання обвинувачення викладено у скороченій, стислій формі, без зазначення конкретних тілесних ушкоджень, що за версією слідства, утворилися у потерпілих від протиправних дій ОСОБА_9 , причин смерті ОСОБА_10 , що свідчить про неконкретність обвинувачення.
Крім того, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення за п.13. ч.2 ст. 115 КК України орган досудового слідства не зазначив про наявність кваліфікуючої ознаки, передбаченої вказаним пунктом ч.2 ст. 115 КК України та відомості щодо неї. Також, кваліфікуючи ознаки не вказані при викладенні фактичних обставин за епізодами кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 15,п.п. 1, 10, 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі та даному рішенні підстав. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Доводи в апеляціях про те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими. Обвинувачення має бути викладено в чіткій, категоричній формі, не повинно допускати двоякого трактування. І саме такий принцип при складанні процесуального рішення та викладенні обвинувачення має належним чином забезпечити виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України.
Посилання в апеляціях на те, що суд вийшов за межі повноважень при підготовчому судовому засіданні є необгрунтованим, адже суд не вдавався до оцінки доказів по справі, а лише перевірив обвинувальний акт на наявність у ньому відомостей, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України.
Посилання апелянтів як на підставу для скасування ухвали на те, що до цього Червонозаводським районним судом м. Харкова обвинувальний акт було призначено до судового розгляду є необґрунтованим, адже Комінтернівський районний суд після зміни підсудності розглядав справу спочатку зі стадії підготовчого судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 319 КПК України.
Апеляційний довід прокурора про те, що державний обвинувач може змінити обвинувачення в суді та виправити таким чином недоліків обвинувального акту також є неприйнятним, адже це є правом прокурора, яким він може й не скористатися, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений повинен знати суть пред`явленого обвинувачення до початку судового розгляду.
Посилання прокурора та потерпілої ОСОБА_8 як на підставу для скасування ухвали на те, що обвинуваченому не було роз`яснено право на розгляд справи судом присяжних є необґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 384 КПК України суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
З вказаних положень Закону слідує, що у підготовчому судовому засіданні суд за клопотанням обвинуваченого може прийняти рішення про розгляд кримінального провадження судом присяжних. А враховуючи те, що справа не була призначена до судового розгляду через повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів дійшла висновку, що нероз`яснення судом права на суд присяжних, не призвело до реального порушення такого права обвинуваченого.
Незазначення в ухвалі суду прізвища прокурора також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Кримінальний процесуальний закон не містить вимоги про обов`язкове вказання прізвища прокурора, якому повертається обвинувальний акт.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Процесуальним керівником у кримінальному провадженні та прокурором, який направив справу до суду є прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_6 . Обвинувальний акт повернуто прокурору прокуратури Харківської області. Таким чином, по справі виключаються будь-які протиріччя та сумніви щодо особи прокурора, якому повернуто обвинувальний акт.
Перелік та зміст недоліків обвинувального акту в ухвалі районного суду викладено.
Зазначення у рішенні суду процесуальних дій, які прокурору необхідно виконати для приведення обвинувального акту у відповідність із Законом, до компетенції суду не входить, як й визначення терміну усунення цих недоліків. До того ж, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора й потерпілої ОСОБА_8 та скасування ухвали суду немає.
Крім того, прокурором заявлене клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання прокурор вказала, що стосовно ОСОБА_9 існує обгрунтована підозра у вчиненні інкримінованих злочинів, по справі наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та з метою забезпечення заходів кримінального провадження й запобігання вищевказаним ризикам, просить продовжити строк дії запобіжного заходу.
З`ясувавши думку прокурора та потерпілої ОСОБА_8 , які підтримали клопотання; обвинуваченого, захисника та потерпілої ОСОБА_7 , які заперечували проти клопотання; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що обвинувачений не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення особливо тяжких злочинів, міцних соціальних зв`язків не має, зареєстрований та проживає у м. Харкові, обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, передбачених п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15,п.п. 1, 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання до 5 років позбавлення волі та від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Оцінивши сукупність обставин передбачених ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, визначеного санкціями статті обвинувачення, дані про особу ОСОБА_9 , колегія суддів вважає наявними ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що були встановлені під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим такий запобіжний захід підлягає продовженню.
Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, оскільки у суду відсутні дані про зміну обставин, щодо наявності ризиків, що існували під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належне здійснення кримінального провадження.
У зв`язку з вказаними обставинами, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та потерпілої залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 без змін.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 , 1974 року народження строк запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів до 21 липня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -

Судді: