Номер провадження: 11-сс/813/2075/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.12.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст. 398 КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви (клопотання) захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000507 від 22.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:

Оскарженою ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви (клопотання) захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000507 від 22.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт майна ОСОБА_4 , накладений постановою ст. слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_5 від 29.03.2011 року.

Перевіривши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить про те, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Згідно ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:1) відмову у наданні дозволу на затримання;2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;9) арешт майна або відмову у ньому;10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;11) відсторонення від посади або відмову у ньому;11-1) продовження відсторонення від посади;12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Таким чином, до вказаного переліку, який є вичерпним, не входить ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні заяви про скасування арешту майна.
Згідно з вимогами ч.3 ст.309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

До аналогічних висновків дійшла колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 15 лютого 2018 року у справі № 757/2200/17-к.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі захисник ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 399, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви (клопотання) захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000507 від 22.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження негайно надіслати захиснику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2